ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25808/24

Провадження № 11-сс/820/12/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001336 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2024 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволене.

Строк тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України без визначення розміру застави продовжено по 12.02.2025 включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_7 повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. ст. 42, 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_7 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Так, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за умисні і корисливі злочини в тому числі передбачені ст. 190 КК України, маючи на меті незаконне збагачення, в період правового режиму воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, вирішив незаконно збагатитись шляхом вимагання грошових коштів від своєї дружини ОСОБА_9 .

З метою отримання грошових коштів від потерпілої, останній вирішив використати надуману ними ситуацію про нібито ОСОБА_9 заборгувала йому грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

20 липня 2024 року близько 11 год. 05 хв. ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, здійснив телефонний дзвінок до своєї дружини ОСОБА_9 , під час чого використовуючи надуманий ним привід, висунув потерпілій вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі 10000 доларів США, в якості боргу. При цьому ОСОБА_7 застосовуючи до ОСОБА_9 психологічний тиск, який виражався у висловлені в її адресу погроз фізичною розправою, підкреслюючи їх власним авторитетом, повідомив потерпілій, що у разі не надання йому грошових коштів в сумі 10000 доларів США, останній шляхом підпалу знищить майно належне її матері, а саме приміщення торгівельного кіоску АДРЕСА_3 , на що потерпіла ОСОБА_9 сприйняла їх як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

В подальшому ОСОБА_7 починаючи із 20 липня 2024 року по

24 вересня 2024 року здійснив ряд телефонних дзвінків до потерпілої ОСОБА_9 , під час яких використовуючи психологічний тиск, примушував останню до передачі нею грошових коштів в сумі 10000 доларів США, на що остання вимушено погодилась на передачу таких коштів, так як реально побоювалась за своє життя і здоров`я, а також вчинення останнім дій спрямованих на пошкодження майна її матері.

В подальшому, 24 вересня 2024 року близько 10 год 20 хв потерпіла ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 прибула у двір будинку АДРЕСА_4 , де на виконання вказівок ОСОБА_7 передала частину грошових коштів в сумі 4000 доларів США водію служби таксі «Вольта» - ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та який мав передати вказані грошові кошти ОСОБА_7

13.09.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001336 зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України.

25.09.2024, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання) поєднаною із погрозою знищення майна близьких родичів потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідка; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2024 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною останньому залишати житло, у період часу з 20 години до 07 години наступного дня із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм процесуального права.

Слідчий суддя безпідставно відхилив доводи підозрюваного про те, що він потребує обстеження у зв`язку із отриманою контузією, має бажання продовжити військову службу і не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

В ухвалі слідчого судді не зазначено та не надано жодної оцінки доводам підозрюваного ОСОБА_7 про те, що досудове розслідування фактично закінчене, зокрема допитані потерпіла і свідок, та що він жодним чином не збирається на них впливати.

Крім того, підозрюваний зазначав, що спілкується із потерпілою, яка є його колишньою дружиною та матір`ю його дітей. А подія відбулася через його запальний характер на ґрунті непорозумінь щодо квартири після смерті його тітки, яка відчужила квартиру на користь його дружини.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України є необґрунтованою.

З фактичних обставин кримінального провадження видно, що між ОСОБА_7 та його колишньою дружиною фактично виник конфлікт щодо поділу майна подружжя.

Слідчий суддя в порушення п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України не врахував наявність у підозрюваного дітей та соціального зв`язку із колишньою дружиною з якою він спілкується до цього часу.

Ухвала слідчого судді та клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування неможливості застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Не взято до уваги те, що підозрюваний і потерпіла фактично надали свої покази, які не співпадають із обставинами викладеними в повідомлені про підозру, а тому ОСОБА_7 не зможе на неї впливати.

Ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 196 КПК України,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали провадження, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, підозрюваний є раніше судимою особою, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка з метою зміни показів на користь підозрюваного; вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому й числі суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особи підозрюваного, який раніше судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вік підозрюваного, його стан здоров`я, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оскільки, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя не визначав заставу, як альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя не знайшов підстав для її визначення при продовженні запобіжного заходу підозрюваному.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній і рішення слідчого судді про необхідність ізоляції підозрюваного від суспільства прийняте з дотриманням норм КПК України та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про недоведеність ризиків зазначених в ухвалі слідчого судді та необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КПК України.

Слідчим суддею в ухвалі від 23 грудня 2024 року обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , та що він є раніше судимою особою, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про те що продовжують існувати ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи, передбачену КПК України процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні та що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка існує як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зате вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що у разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є висока ймовірність вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду речових доказів (звукозапису) від 23.09.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину відносно ОСОБА_7 від 24.09.2024; протоколом обшуку особи затриманої за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 від 24.09.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 24.09.2024; протоколом огляду (автомобіля) від 24.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2024; протоколом обшуку будинку АДРЕСА_4 , від 24.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2024; протоколом огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024; протоколом особистого огляду заявника та видачі йому грошових коштів від 24.09.2024; протоколом особистого огляду заявника після проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 24.09.2024; протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.09.2024; протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 30.09.2024.

При цьому, колегія суддів зазначає, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначається те, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

На думку колегії суддів вищезазначені докази обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та свідчать про причетність підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно відхилив доводи підозрюваного про те, що він потребує обстеження у зв`язку із отриманою контузією,

Так під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею та апеляційної скарги захисника підозрюваного апеляційним судом ні підозрюваним, ні його захисником не надано доказів, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_7 під вартою та неможливість надання йому, при необхідності, медичної допомоги в умовах ізоляції від суспільства.

Підозрюваний ОСОБА_7 не позбавлений можливості звернутися до медичної частини СІЗО про надання йому медичної допомоги.

Вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, обґрунтованої підозри, врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема і ті на які в апеляційній скарзі посилається захисник підозрюваного.

Ті обставини, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має соціальний зв`язок із колишньою дружиною, не є визначальними та такими що давали б суду підставу для обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою без визначення застави по 12.02.2025 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: