Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6843/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001759 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України щодо внесення змін до ст. 51 КУпАП, зокрема щодо зміни вартості викраденого майна та відповідно декриміналізації діянь по викраденню майна на суму до 3 028 грн. Отже наразі його дії кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статей 284, 479-2 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 підстава та наслідки закриття провадження зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно обвинувального акту, 31.05.2020 року, о 04 год. 25 хв. ОСОБА_4 перебував на території житлового комплексу «Місто квітів», що за адресою: АДРЕСА_1, де останній побачив автомат з продажу питної води, який обладнано сигналізацією, що свідчить про наявність засобів охорони вказаного об?єкта, у тому числі і технічних, що обмежують вільний доступ сторонніх осіб до майна, а відповідно і про наявність ознак сховища, який належить ФОП ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження замка дверцят від автомату продажу питної води, проник до автомату з продажу питної води, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1 100 гривень, що належать ФОП ОСОБА_6 , які сховав до поліетиленового пакету.

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ФОП ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 100 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до сховиша, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2020 встановлений в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, вимогами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу (абзац 5 ч. 7 ст. 284 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається із обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 31.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001759, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому повторно, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 31.05.2020 року у сумі 1 100 грн. 00 коп.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає клопотання ОСОБА_4 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, ст. 284, статтями 369-372, 479-2 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 185 КК - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001759 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази:

- викрутку, поміщену до пакету EXP 0184776 - знищити,

- CD-R диск з написом ЖК "Місто Квітів", CD-R диск з написом "Слідчий експеримент", CD-R диск з написом "Данченка, 3 коп. 2" - залишити в матерілах кримінального провадження №0001759 від 31.01.2020.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захисникам, потерпілому.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяОСОБА_1