Єдиний унікальний номер 722/55/25
Номер провадження 1-кп/722/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої розглядається

питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 25.12.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни, Чернівецька область, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,-

у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-1Х, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено відповідно до Указу Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а також на виконання раніше розробленого невстановленою слідством особою плану, ОСОБА_4 17.09.2024, точний час органом досудового розслідування не встановлений, за вказівкою невстановленої слідством особи, прибув на АЗС «ANP», що по вул. О. Кобилянської в м. Сокиряни, де його зустріла особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CC» д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебували раніше підшукані невстановленою слідством особою чоловіки з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Київ, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель м. Рівне та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель м. Київ, яким невстановленою слідством особою було обумовлено суму грошової винагороди у розмірі 10000 доларів США з особи за незаконне переправлення через кордон.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, шляхом організації переміщення вищевказаних осіб до державного кордону України, ОСОБА_4 присів на пасажирське сидіння автомобіля марки «VOLKSWAGEN СС» д.н.з. НОМЕР_1 , та вказував особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, напрямок, у якому необхідно рухатись до лінії держаного кордону України, а саме в урочище «Турецька долина», що на напрямку 0100/14 прикордонного знаку.

Прибувши у заздалегідь обумовлене місце, яке вказав ОСОБА_4 , особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, висадила ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надала останнім з метою легендування їхнього перебування в прикордонній ділянці лісу у якості грибників відра, ножі та поліетиленові мішки, після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в супроводі та під керівництвом ОСОБА_4 розпочали рух в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова.

Близько 13.00 год. 17.09.2024 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у супроводі ОСОБА_4 було затримано працівниками ДПС України на напрямку 0100/14 прикордонного знаку на відстані 500 метрів до лінії державного кордону України та Республіки Молдова, а автомобіль марки «VOLKSWAGEN CC» д.н.з. НОМЕР_1 під керування особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, було зупинено працівниками ДПСУ на напрямку 0100/14 прикордонного знаку на відстані 800 метрів до лінії державного кордону України та Республіки Молдова.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництво такими діями, вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

У ході досудового розслідування проведено судово-психіатричну експертизу експертами ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» та відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1756, який 25.12.2024 надійшов до СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, ОСОБА_4 на даний час страждає психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, шизофреноподібного ОСОБА_4 теж страждав психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм станом підекспертний не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час, враховуючи клінічну картину та перебіг захворювання до ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тобто поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити, оскільки ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що повністю підтверджено зібраними в кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що не знайомий із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем м. Київ, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем м. Рівне та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м. Київ, також ОСОБА_4 зазначив, що не пам`ятає чи 17.09.2024 перебував АЗС «ANP», що по вул. О. Кобилянської в м. Сокиряни, і на запитання чи вчиняв суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, останній відповів що не пам`ятає, а також не заперечив проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тобто поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 , не заперечували проти заявленого клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотав про повернення речових доказів, прилучених до кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

В той же час вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 17.09.2024 року.

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 25.12.2024 року.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2024 року.

-постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 17 вересня 2024 року;

-постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 20 вересня 2024 року;

-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.12.2024 року;

-висновком судово-психіатричного експерта №1756 від 12.11.2024 року.

Так, відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, яке зокрема підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В той же час згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 1756 від 12.11.2024 року ОСОБА_4 на даний час страждає психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, шизофреноподібного ОСОБА_4 теж страждав психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм станом підекспертний не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, враховуючи клінічну картину та перебіг захворювання до ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тобто поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 3 ст.94 КК України визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ст.511 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчинених ним діянь, ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.332 КК України у стані неосудності, тобто на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок наявного у нього психічного захворювання, в даний час також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, у зв`язку із чим наявні підстави для застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речовими доказами розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.

Застосований щодо ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а саме до КП«Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, за адресою: вул. Миру, буд.36, с. Орлівка Сарненський район Рівненська область, -залишити без змін до набрання ухвали законної сили.

Керуючись ст. 19, 93-94 Кримінального кодексу України, ст.ст. 369-372, 376, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 25.12.2024 року, відносно ОСОБА_4 щодо вчинення ним у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

- задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, за адресою: вул. Миру, буд.36, с. Орлівка. Рівненська область, Сарненський район.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги, а саме до КП«Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, за адресою: вул. Миру, буд. 36, с. Орлівка Сарненський район Рівненська область, -залишити без змін до набрання ухвали законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «iPhone X» імеі: НОМЕР_2 , айкос, грошові кошти в сумі 80 грн., паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім?я ОСОБА_4 , які належать ОСОБА_4 , та які було опечатано в спеціальний пакет WAR 1575503 і поміщено в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, повернути ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та його законному преставнику ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1