Справа № 134/1117/24
УХВАЛА

10 березня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль кримінальне провадження в режимі відеоконференції, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2024 року за № 0000174, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2024 року за № 0000174, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, по якому проводиться судовий розгляд.

В судовому засіданні 10 березня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 , якого підтримав захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив усну заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі в розгляді даного кримінального провадження. Заява обґрунтована тим, що прокурор чинив на нього моральний тиск, вказуючи про необхідність визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, і що він тоді буде просити застосували статтю 69 КК України, в іншому разі буде просити суд щоб його закрили на певний строк. Даний тиск був вчинений в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)» де він відбував покарання і уже в суді. Разом з тим, заявив, що прокурор чинить тиск на свідків та вказує що і як їм говорити.

Прокурор ОСОБА_3 з приводу заяви обвинуваченого про його відвід від участі у розгляді даного кримінального провадження зазначив, що вона не підлягає задоволенню, оскільки підстави на які посилається обвинувачений уже розглядались при попередньому вирішенню відводу, інших підстав та доказів останнім не було надано.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження з приводу заявленого обвинуваченим відводу, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення вказаного відводу без розгляду.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

У статті 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 7 КПК України визначено, що однією із засад кримінального провадження є законність.

У статті 9 КПК України, яка присвячена розкриттю основних принципів законності, зазначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, однією з складових засади законності є обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга статті 9 КПК України).

Іншими словами, неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК України, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Із висловленої під час судового засідання позиції обвинуваченого та його захисника з приводу підстав відводу прокурора убачається, що обвинувачений просить відвести прокурора, оскільки прокурор ОСОБА_3 чинить на обвинуваченого ОСОБА_4 моральний тиск шляхом переконання його у необхідності визнання вини у кримінальному провадженні та є упередженим у розгляді даної кримінальної справи.

Варто зазначити, що обставини, покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований шляхом наведення відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Заслухавши запис розмови обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , який зробленим ОСОБА_4 під час вручення йому обвинувального акту із реєстром, вбачається, що прокурор ОСОБА_3 роз`яснює ОСОБА_4 про те, що для застосування ст. 69 КК України необхідно пом`якшувальні обставини і підписання розписки про отримання обвинувального акту із реєстром до цього питання значення не має.

Дані обставини давались оцінці при вирішенні питання відводу в ухвалі суду від 05.02.2025 року. Жодних інших доказів, нових підстав обвинуваченим наданих не було. Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що прокурор ОСОБА_3 вчиняє тиск на свідків нічим не підтверджено, не наведено реальних фактів для перевірки.

З огляду на те, що заявлений вдруге відвід прокурору з тих самих підстав та мотивів має ознаки зловживання правом на відвід, тому в силу ч. 4 ст. 81 КПК України заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Усну заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2024 року за № 0000174, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя