Справа № 369/1841/25
Провадження № 1-кп/369/1507/25
В И Р О К

іменем України

18.02.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000049 від 02.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, раніше судимий 13.04.2023 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 (три) роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває до цього часу.

Таким чином, під час дії воєнного стану на території України ОСОБА_5 , 02 грудня 2024 року, близько 17 год. 00 хв., (більш точного часу встановити не представилось за можливе) з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши через паркан, підійшов до житлового будинку, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та виявив не зачинені на замок вхідні двері до підсобного приміщення, де проживали будівельники. В цей час, ОСОБА_5 відчинив вказані двері за допомогою фізичної сили та проник в середину, де під подушкою на одному із ліжок побачив гаманець чорного кольору та в цей час у нього виник повторний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_5 , взяв до рук вказаний гаманець, в середині якого знаходились паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 23501 (двадцять три тисячі п`ятсот одна) гривня, далі реалізуючи свій повторний злочинний умисел та доводячи його до кінця, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 поклав гаманець до своєї наплічної сумки та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого, спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 23501 (двадцять три тисячі п`ятсот одна) гривня.

Крім того, 02 грудня 2024 року, близько 17 год. 00 хв., (більш точного часу встановити не представилось за можливе) ОСОБА_5 перебуваючи в підсобному приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник умисел на викрадення паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи із корисних мотивів, скориставшись тим, що в приміщенні нікого не має, переконавшись у тому, що його дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і він не буде помічений, діючи із прямим умислом, таємно взяв паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 та покинув приміщення, тим самим незаконно заволодів вказаним паспортом громадянина України, шляхом його викрадення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті, а саме 02.12.2024 в АДРЕСА_2 , проник через паркан до житлового будинку та викрав гаманець з грошима і паспорт, які належали потерпілому ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно в умовах воєнного стану, та за ч.3 ст. 357 КК України, як заволодіння паспортом, шляхом його викрадення.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 357 КК України є кримінальним проступком, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, на обліку у лікаря- психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, суд вважає необхідним призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі в межах санкції даної статті, а саме 1 (один) рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначає ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.04.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До вступу вироку в законну силу застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Судові витрати у даному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за новим вироком невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.04.2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування. іспитовим строком 3 (три) роки, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 02.12.2024.

До вступу вироку в законну силу застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін.

Речові докази: гаманець, в середині якого знаходились дисконті картки, візитівки, банківська картка АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, виданий на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі двадцять три тисячі п`ятсот одна гривня, які передано під розписку потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1