Справа № 456/5092/23
Провадження № 1-в/456/51/2025
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий подання провідного інспектора Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Стрийського РВ №2 філії Державної установи центру пробації у Львівській області звернулася до суду з поданням для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_5 , вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Подання обґрунтоване тим, що 16.02.2024 року до Стрийського РВ №2 надійшли розпорядження №456/5092/23/1816/2024 від 25.01.2024 року та вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2023 року на засуджену громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Втім, 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальності за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що вартість викраденого засудженою майна не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які станом на 2023 становили 2684 гривень, згідно ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, провідного інспектора Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» просить вирішити питання про звільнення від покарання призначеного за вчинення злочину за ч.4 ст. 185 КК України.

Представник Стрийського РВ №2 центру пробації у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала та просила таке задовольнити. Додатково просить вважати ОСОБА_5 засудженою вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Прокурор Стрийської окружної прокуратори ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання органу пробації та просила звільнити засуджену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення подання, та просила звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Заслухавши пояснення представника Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, думку прокурора, яка не заперечила проти задоволення подання, позицію засудженої, проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2022 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, і призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Її ж визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 357 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання засудженій ОСОБА_5 за сукупністю вказаних вище кримінальних правопорушень, призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Втім, на підставі частин 2, 3 ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнено від відбування остаточно призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Вирок суду набрав законної сили 16.01.2024 року.

Як вбачається з вироку суду, вчинення засудженою протиправних діянь, які підпадали під кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КУпАП відбулося 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023 року. При цьому кожного разу під час вчинення злочину вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення складала менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян визначених станом на 01.01.2023 рік.

Суд зазначає, що в процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1ст. 74 КК).

Скасування карності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинногоКримінального кодексупевної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексупевних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні.

При цьому, законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання по ч.2ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положенняст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1, пункту 169.1 статті 169розділуІV Податкового Кодексу України. Підпунктом169.1.1, пункту 169.1 статті 169розділуІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складав 2684 грн. Тому, податкова соціальна пільга у 2023 році складала (2684,00 грн. х 0,5) = 1342 грн.

З огляду на вище викладене для притягнення особи до кримінальної відповідальності за здійснену нею крадіжку потрібно, щоб вартість такого (викраденого) майна становила більше як 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2023 році це сума, більша за 268,40 грн.

У свою чергу, починаючи з 09 серпня 2024 року майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2023 році, становить 2684 грн.

Згідно з ч.1ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно дост. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Правовий висновок, викладений в постанові від 07 жовтня 2024 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2023 року завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІX не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2ст.74 КК України.

В той же час, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2023 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів громадян, щос становить 510 гривень. Оскільки ч.1 ст.357 КК України не підпадає під декриміналізацію, тому вищевказаний вирок підлягає подальшому виконанню в частині покарання, яке було призначене за ч.1 ст.357 КК України, а саме у виді штрафу.

Керуючись ст. 74 ч.2 КК України, ст. 539, 537 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області 14.12.2023 року за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, у зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння.

Вважати ОСОБА_5 такою, що засуджена вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2023 за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн..

Контроль за виконанням даної ухвали суду доручити Стрийському районному відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6