Справа № 438/151/25
Провадження № 1-кп/438/39/2025
В И Р О К

іменем України

03 лютого 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 23.01.2025 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого в силу ст. 89 КК України, військовозобов`язаного, мешкаючого в АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 21 січня 2025 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 47 по вулиці Коваліва у місті Бориславі Львівської області побачив паспорт громадянина України та вирішив незаконно ним заволодіти з метою його подальшого підроблення та використання в особистих інтересах.

В цей час, ОСОБА_2 реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, підняв із землі паспорт громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Заводським РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області від 19 квітня 2001 року, при цьому не вчинивши жодних дій для його повернення, незаконно заволодівши вказаним паспортом громадянина України покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, що полягає у незаконному заволодінні паспортом.

В подальшому, ОСОБА_2 21 січня 2025 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі паспорт громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Заводським РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області від 19 квітня 2001 року, яким він напередодні незаконно заволодів, з метою подальшого його використання, вирішив умисно підробити офіційний документ, а саме паспорт громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а, п. 1, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.09.1992 № 2503-ХІІ, шляхом вклеювання у ньому власної фотографії, з метою його подальшого використання як документа, що посвідчує його особу.

Для цього, ОСОБА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , власноруч видалив фотокартку останнього з першої сторінки паспорта та вклеїв туди свою фотокартку, чим підробив офіційний документ, який надає права, видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, що полягає у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання.

Окрім цього, 23 січня 2025 року близько 15 год. 16 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу будинку № 15, по вулиці Богдана Хмельницького у місті Бориславі Львівської області на виконання законної вимоги працівника Національної поліції, щодо пред`явлення документу, який посвідчує особу останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що паспорт громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Заводським РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області від 19 квітня 2001 року, є підробленим внаслідок вклеювання на першій сторінці фотокартки ОСОБА_2 , замість фотографії ОСОБА_3 , представився останнім та пред`явив працівнику Національної поліції завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості з метою посвідчення його особи.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, що полягає у використанні завідомо підробленого документа.

Обставини вчинених ОСОБА_2 кримінальних проступків не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, наявні. Діяння, у вчиненні яких він обвинувачується, мали місце. Дані діяння містять склади кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та кваліфікуються судом як незаконне заволодіння паспортом, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання, та використання завідомо підробленого документа. ОСОБА_2 винуватий у вчиненні зазначених кримінальних проступків та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 не судимий в силу ст. 89 КК України, ніде не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе призначити необхідні та достатні для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді пробаційного нагляду і обмеження волі, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченого, інші види чи міри покарань до нього застосовувати або недоречно, або неможливо.

Крім того, оскільки ОСОБА_2 вчинено кілька кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями та різними частинами однієї статті КК України, то, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, приймаючи до уваги характеризуючи дані про обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, та, на підставі ст. 75 КК України, вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, тривалістю у середніх межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши їхній арешт.

Підлягають відшкодуванню з боку обвинуваченого процесуальні витрати у повному обсязі.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді двох років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді у вигляді двох років пробаційного нагляду;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, та на підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Речові докази: паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , переданий до камери зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області знищити, скасувавши його арешт.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 4 775,40 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5