Справа № 465/7337/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/103/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,-

встановила:

цією ухвалою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000312 від 06.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Витрати на залучення експерта у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят однієї) гривні 84 копійок віднесено за рахунок держави.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно ухвали, 05.06.2024 близько 12:35 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул.Науковій, буд.7 у мЛьвові, незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого) та зберігав при собі згорток ізоляційної стрічки чорного кольору з кристалічною речовиною зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/107-24/6232-НЗПРАП є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,2241 грам.

Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», встановлено, що вага PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пента7-1-он) на притягнення особи до кримінальної відповідальності повинна становити 0,15 грам.

Таким чином ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

На цю ухвалу прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат за проведення експертизи у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Постановити в цій частині нову ухвалу, якою судові витрати у сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки за залучення експерта стягнути з ОСОБА_6 . Врешті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою.

Закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при постановленій ухвали від 13.12.2024 у порушення вимог ст.126 КПК України прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за залучення експерта в розмірі 2271 гривня 84 копійки за рахунок держави, хоча ці витрати підлягли стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На апеляційний розгляд обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відтак неявка обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити частково.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду про звільнення ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження відносного нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, в апеляційній скарзі не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали у частині вирішення місцевим судом питання процесуальних витрат, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при постановленні ухвали від 13.12.2024 у порушення вимог ст.126 КПК України прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за проведену експертизу в сумі 2271, 84 грн. за рахунок держави, хоча ці витрати підлягли стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Недотримання судом норм ст.126 КПК України є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підлягають задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні у частині вирішення місцевим судом питання процесуальних витрат , відшкодування яких слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 13 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити у частині вирішення питання процесуальних витрат.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп. процесуальних витрат за залучення експерта.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4