Справа № 203/2388/25
Провадження № 1-кп/0203/1404/2025
У Х В А Л А

іменем України

16.04.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000054 від 12.02.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тахіаташ, Узбекістан, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

12.02.2025, близько 01 год.00 хв., ОСОБА_6 , в період дії воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 на території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та у подальшому продовжений до 09.05.2025 Указом Президента України №4220-ІХ від 15.01.2025, знаходився у приміщенні чоловічої вбиральні на цокольному поверсі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11.

12.02.2025, о 01 год. 35 хв., у період дії воєнного стану, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи своїх дій (бездіяльність) та не керуючи ними, дерев`яною шваброю розбив скло у вікні кімнати касира, через яке проник всередину, тим самим проник до іншого приміщення, де, не усвідомлюючи своїх дій (бездіяльність) та не керуючи ними, в умовах воєнного стану, з відчиненого сейфу таємно викрав грошові кошти в сумі 4524 грн. 00 коп., належні виробничому підрозділу вокзал станції Дніпро-Головний філії «Вокзальна компанія» АТ «Українська залізниця», які поклав до своїх кишень, щоб у подальшому розпорядитися ними на власний розсуд, проте виявився зачиненим у приміщенні чоловічої вбиральні, не зміг покинути місце вчинення крадіжки, тобто не зміг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечні діяння, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Просила застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Представник потерпілого не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Висновок про вчинення ОСОБА_6 за вказаних обставин зазначеного суспільно-небезпечного діяння підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 12.02.2025 року під час якого було оглянуто чоловічу вбиральню на цокольному поверсі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11

-протоколом зняття технічних приладів, що мають функції відеозапису від 12.02.2025 року, під час якого було отримано та переглянуто відозапис з камери відеоспостереження з кімнати касира чоловічої вбиральні залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, з якого видно як ОСОБА_6 розбив два склопакети та з відчиненого сейфу дістав грошові кошти.

-протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_7 від 15.02.2025 року відеозапису з кімнати касира чоловічої вбиральні залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, з якого видно як ОСОБА_6 розбив два склопакети та з відчиненого сейфу дістав грошові кошти.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, яке містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, доведено повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

За висновком судово-психіатричної експертизи №149-к від 27.03.2025, ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдальної. Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними та, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Таким чином, враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази: грошові кошти в розмірі 4470 гривень, які передані представнику потерпілого АТ «Українська залізниця», залишити за належністю АТ «Українська залізниця»; DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може біти подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1