судді ОСОБА_1
справа № 755/2715/24
провадження № 51-78км25
Не погоджуюсь із ухваленим рішенням про зміну вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду та окреме виконання вироку, постановленого в цьому провадженні, про незастосування приписів ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі - КК).
1. Призначення покарання за кримінальні правопорушення, вчинені до постановлення попереднього вироку, законодавчо забезпечено положеннями статей 50, 65, 72 у їх взаємозв`язку із приписами ч. 4 ст. 70 КК, та не передбачають жодних виключень щодо їх застосування, відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано на підставі ст. 75 КК до особи звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком.
2. Логіка закону про кримінальну відповідальність у цьому контексті полягає в тому, що призначення остаточного покарання особі за ч. 4 ст. 70 КК зумовлює сукупну оцінку всіх кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення вироку, що є передумовою як визначення остаточного покарання, так і порядку його відбування.
Кримінально-правові норми, що визначають підстави, межі та порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, недвозначно вимагають від суду вирішити питання про призначення остаточного покарання зважаючи на виявлення нових правопорушень, про вчинення яких не було відомо раніше.
Штучний розрив такої сукупної оцінки внаслідок не застосування ч. 4 ст. 70 КК, результатом чого є ізольована оцінка правопорушень за різними вироками, вочевидь, не узгоджується із приписами закону про кримінальну відповідальність.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі - ОП ККС) висловила такі позиції в постанові від 22 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження № 51-2631кмо19), в подальшому від них не відступала, і суди попередніх інстанцій фактично керувалися такою правозастосовною позицією, яка, на моє переконання, є обґрунтованою.
Вважаю, що, з огляду на висновки ОП ККС в постанові від 22 вересня 2019 року, в цій справі суди попередніх інстанцій правильно застосували приписи ч. 4 ст. 70 КК, отже відсутні підстави змінювати відповідні рішення в цій частині.
3. Норми, передбачені статтями 70, 72, 75-78 КК не передбачають таких виключень із правил призначення покарання за сукупністю злочинів, коли до особи, яку було звільнено від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, не застосовуються правила ч. 4 ст. 70 КК якщо вона за новим вироком засуджується до покарання, яке належить відбувати реально.
Вирішення питання про звільнення особи від відбування покарання в порядку ст. 75 КК є наступним, за призначенням остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК, етапом правозастосування.
Суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням лише після застосування ч. 4 ст. 70 КК та виконання відповідних правил.
4. Вважаю непереконливимвисновок про те, що застосуванню приписів ч. 4 ст. 70 КК перешкоджають норми КПК, які, як відомо, мають в цій частині підпорядкований нормам КК характер і спрямовані виключно на їх реалізацію.
Крім того, не застосування спеціальних правил ч. 4 ст. 70 КК йде в розріз з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України.
До того ж, необхідно виходити із того, що за приписами ч. 3 ст. 3 КК кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Приписи ч. 4 ст. 70 КК не пов`язані із ревізією попереднього вироку, а стосуються виключно призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Шляхом виконання приписів ч. 4 ст. 70 КК суд не здійснює втручання в раніше прийняте судове рішення, не переглядає і не змінює його, а, з урахуванням призначеного за попереднім вироком покарання, ухвалює власне рішення щодо призначення остаточного покарання та порядку його відбування на підставі і в порядку, визначеному нормами матеріального та процесуального права, передбаченими статтями 70, 72, 75 КК, Розділів IV та V КПК.
Спиратися на положення кримінального процесуального закону (ч. 2 ст. 21 та ст. 24 КПК) як на підґрунтя до невиконання приписів ч. 4 ст. 70 КК, на моє переконання, є безпідставним.
Суддя ОСОБА_1