Справа № 602/141/25
Провадження № 1-кп/602/65/2025
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці кримінальне провадження №0000236 від 06 листопада 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, депутатом не являється, раніше не судимого,

за ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указом Президента України № 469/2024 затвердженого Законом України № 3891-IX від 23 липня 2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указом Президента України № 740/2024 затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено та провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 12 серпня 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 470/2024 та в подальшому з строк проведення загальної мобілізації продовжено 10 листопада 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 741/2024.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Встановлено, що у ОСОБА_4 після введення воєнного стану в Україні (конкретна дата не встановлена, але не пізніше як 02 вересня 2024 року, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_4 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов`язаним та, згідно з рішенням військово-лікарської комісії від 28 серпня 2024 року №1314/2, придатним до військової служби. ОСОБА_4 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу під час мобілізації.

Водночас, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), був ознайомлений з повісткою з вимогою прибути 02 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 НЦ для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю №100. Водночас, у вказаній в повістці дату та час, а саме 02 вересня 2024 року ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 НЦ для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, не прибув.

ОСОБА_4 упродовж періоду часу з 02 вересня 2024 року до 03 лютого 2025 року не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводить на власний розсуд до теперішнього часу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи військовозобов`язаним та, згідно з рішенням військово-лікарської комісії, придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від привозу на військову службу під час мобілізації, був ознайомлений з повісткою з вимогою прибути 02 вересня 2024 року до військкомату для відправки для проходження військової служби у Збройних силах України. Однак, упродовж періоду часу з 02 вересня 2024 року до 03 лютого 2025 року не прибув до РТЦК, оскільки брат його дружини загинув на військовій службі, вона була проти його служби та їй була необхідна його підтримка в цей час. При цьому зазначив, що в цей період дружина перебувала за межами України та вони спілкувалися лише в телефонному режимі. Окрім того, він не мав на кого залишити свійських тварин. На даний час він має намір вступити на військову службу добровольцем, залишивши господарство на свого брата.

Визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого за ст.336 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.336 КК України - як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Згідно з ч.1 ст.66 КК України суд може визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

У даному випадку судом не було встановлено щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні, обвинувачений визнав вину лише в судовому засіданні та виявив бажання проходити військову службу після надходження обвинувального акту до суду.

Окремо суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони та призводить до незабезпечення обороноздатності України, зокрема комплектування її збройних сил, на які відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливі тільки в умовах ізоляції від суспільства, та у зв`язку із цим не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Таким чином, покарання у виді позбавлення волі і реальне його відбування, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, забезпечує співрозмірність діяння та кари, а також не суперечить таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання даним вироком законної сили.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370, 374, 395 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги особами зазначеними в ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1