Справа №766/3280/22
н/п 1-кп/766/2825/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

27.03.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

під час відкритого судового засідання в залі суду в м. Херсоні з розгляду об`єднаних кримінальних проваджень: внесених до ЄРДР за №0000072 від 25.01.2022 та за №0000141 від 26.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого початкову середню освіту, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 21.09.2017 Херсонським міським судом Херсонської області, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки , звільнений 04.12.2019 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває з 22.02.2022 року об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 , після роз`яснення відповідного права судом, було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього в частині окремих епізодів у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Захисник в судовому засіданні наполягав на закритті кримінального провадження в частині окремих епізодів.

Прокурор вважав за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження в частині окремих епізодів з підстав визначених обвинуваченим.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

ІІ. Встановлені судом обставини.

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він, 24.01.2022, близько 21:00 год., перебуваючи на території дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом проникнення до господарського приміщення (сараю) здійснив крадіжку:

-мережевого переносного подовжувача, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-22/754-ТВ від 01.02.2022 станом на 24.01.2022 року могла складати 135 грн. 88 коп.;

-мережевого подовжувача торгівельної марки «VIKO», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-22/754-ТВ від 01.02.2022 станом на 24.01 2022 року могла складати 271 грн. 89 коп., чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 407 грн. 77 коп., після чого, намагався покинути місце скоєння злочину з викраденим майном, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Оскільки був зупинений працівниками приватної охоронної фірми «Лідер».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення, не доведена до кінця з причин які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

2. Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 24.01.2022, близько 21:30 год., перебуваючи на території дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом проникнення до гаражного приміщення здійснив крадіжку:

-пилососа марки «LG» моделі «Turbo V-C3245RT», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-22/710-ТВ від 02.02.2022 станом на 24.01.2022 року могла складати 556 грн. 67 коп.;

-електричного чайника марки «Elenberg KS8101», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-22/710-ТВ від 02.02.2022 станом на 24.01.2022 року могла складати 147 грн. 75 коп;

-ножиці для стрижки чагарників марки «Intertool Ft-1102», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-22/710-ТВ від 02.02.2022 станом на 24.01.2022 року могла складати 206 грн. 14 коп., чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 910 грн. 56 коп., після чого, намагався покинути місце скоєння злочину з викраденим майном, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Оскільки був зупинений працівниками приватної охоронної фірми «Лідер».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення, не доведена до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Крім того, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що суспільно-небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_4 , які мали місце 24.01.2022, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 гривень. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 , суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом крадіжки та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. ст. 185 КК України, у 2022 році становив 2481 гривень (1240,50 /2 = 2481).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 , заволодів шляхом крадіжки: 24.01.2022 становить 407,77 гривень та 24.01.2022 року 910,56 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2022 році (2481 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 , не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, який надав згоду на закриття частково кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , за епізодами ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, які мали місце 24.01.2022 року підлягає частковому закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо часткового закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

У такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загальнодозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, таких витрат.

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів, суд не вирішує оскільки, стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження не долучено на підтвердження їх визнання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_4 , та захисника про часткове закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце 24.01.2022 року щодо спричинення шкоди потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Витрати на залучення експертів в загальному розмірі 5320 гривень 22 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1