Єдиний унікальний номер 728/227/25
номер провадження № 1-кп/728/57/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач кримінальне провадження №0000050 від 15.01.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Комишня Миргородського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 27.01.2025 Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці с.Лиман Зміївської територіальної громади Харківської області, знайшов предмет, зовні схожий на корпус ручної гранати РГД та предмет, схожий на запал ручної гранати, які перевіз до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу. 15.01.2025 у невстановлений час ОСОБА_4 взяв предмет схожий на корпус ручної гранати РГД та предмет схожий на запал ручної гранати, які носив із собою без передбаченого законом дозволу. 15.01.2025 близько 15:00 год. працівниками ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області під час проведення невідкладного особистого обшуку речей ОСОБА_4 біля господарства по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на корпус ручної гранати РГД та предмет схожий на запал ручної гранати. Предмет, зовні схожий на корпус гранати з маркуванням на нижній частині Dunarit 1117 16 RGD-5 RDX, є корпусом ручної гранати RGD-5, який споряджений вибуховою речовиною RDX масою 75 г; предмет схожий на запал з маркуванням на металевому важелі 7-16 (два кола з написом всередині 22), на пластмасовій частині маркування 16, є запалом ручних гранат ДВМ, який споряджений вибуховою речовиною тротилом масою 3 г. Корпус ручної гранати RGD-5 у конструктивному поєднанні з запалом ручних гранат ДВМ являються ручною гранатою RGD-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, він під час перебування на сході України знайшов корпус та запал ручної гранати, які перевіз додому та деякий час зберігав за місцем проживання, а 15.01.2025 взяв із собою та поїхав в с.Матіївка, де раніше мешкав. У с.Матіївка він був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього корпус та запал ручної гранати. З обсягом обвинувачення погодився, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив, що зробив для себе відповідні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників провадження, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей; згідно з висновком органу з питань пробації становить високий ризик небезпеки для суспільства; ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначений як високий; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити велику небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, вважає за можливе за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті та не погоджується з висновком органу з питань пробації і приходить до висновку про можливість застосувати у відношенні ОСОБА_4 положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Окрім того, судом взято до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_4 вчинив до постановлення у відношенні нього вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.01.2025, згідно з яким його було засуджено за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт.

Вказаний вирок набрав законної сили і на момент призначення остаточного покарання у цьому кримінальному провадженні звернутий до виконання, тобто ухвалене судом рішення про реальне відбування покарання за даним вироком зберігає свою законну силу.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окреме кримінальне правопорушення. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч.4 ст.70 КК України.

Водночас, призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, якщо особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком особі призначається покарання із застосуванням на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

Аналогічний висновок викладено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.04.2024 у справі №183/6854/20 (провадження №51-4885кмо23).

З огляду на вищевикладене, вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.01.2025 у відношенні ОСОБА_4 , згідно з яким його було засуджено за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України. При цьому, у даному випадку суд вважає за можливе застосувати до речових доказів спеціальну конфіскацію у відповідності до положень ст.ст.96-1, 96-2 КК України та з урахуванням положень розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 «Про передачу майна для потреб Збройних сил» передати їх на потреби Збройних Сил України.

Також, у відповідності до положень ст.124 КПК України, з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягнення витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.01.2025, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи - 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Речові докази у справі: циліндричний тубус чорного кольору з маркуванням RGD-5 46-117-16 RDX, корпус ручної гранати RGD-5, запал ручних гранат ДВМ, які передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати, застосувавши спеціальну конфіскацію у відповідності до положень ст.ст.96-1, 96-2 КК України та передати для потреб Збройних Сил України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1