Справа №705/2828/20
1-кп/705/237/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 20 квітня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 13.09.2012 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.; 2) 14.03.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки; 3) 24.11.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину не відбутого покарання терміном 6 місяців за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.03.2014 року та остаточно призначено до відбування покарання терміном 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання час з 20.09.2014 по 06.11.2014 року. 16.02.2016 переглянуто вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси та відповідно до ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання з 29.09.2014 року по 06.11.2014 року із 07.11.2014 року по 24.12.2014 року. Звільнений 14.08.2017 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, з невідбутим терміном 1 рік 5 місяців, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, 20.04.2020 року, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи з дозволу власниці у одній з кімнат житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, таємно, з підвіконня викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Y5» моделі «MYA-L22» 2017 року випуску, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №2178/20 від 21.05.2020 року становить 1001 грн. 40 коп., після чого, з полички мебльованої стінки у тій же кімнаті , з сумки від ноутбуку, викрав нетбук (планшетний ПК) марки «Samsung» моделі «ХЕ500Т1С», ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №2178/20 від 21.05.2020 року становить 3779 грн. 40 коп., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди на загальну суму 4780 грн. 80 коп..

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Вказав, що він 20.04.2020 перебував з дозволу сестри ОСОБА_4 по місцю її проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Взяв без дозволу мобільний телефон та нетбук, належні ОСОБА_4 .. Викрадені речі здав у ломбард. В подальшому завдану шкоду сестрі відшкодував повністю. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до не тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, жодних осіб на утриманні не має, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий. Також суд враховує позицію потерпілої, яка вказала, що обвинувачений відшкодував їй завдані збитки та претензій до обвинуваченого вона не має.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 320,00 грн.підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 320,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI Y5» моделі «MYA-L22» який переданий власниці ОСОБА_4 під зберігальну розписку, залишити їй за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6