Справа № 487/1925/25
Провадження № 1-кс/487/2005/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000416 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000416 від 21.03.2025, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та яким фактично керував ОСОБА_5 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування ним.

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчими СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000416 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2025 приблизно о 08:50 год., у м. Миколаєві в районі будинку №2А по вул. Рюміна відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд т/з на пішоходів), за участі автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішоходів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , отримали тілесні ушкодження.

21.03.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

До судового засідання прокурор не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі, крім того просила передати вищевказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання потерпілій.

До судового засідання власник майна не з`явився.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчими СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000416 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 21.03.2025 приблизно о 08:50 год., у м. Миколаєві в районі будинку №2А по вул. Рюміна відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд т/з на пішоходів), за участі автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішоходів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , отримали тілесні ушкодження.

21.03.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_9 від 22.03.2025 року, вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане майно має значення для досудового розслідування як доказ можливого вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно та документи мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та яким фактично керував ОСОБА_5 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування ним.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1