Справа № 127/4887/25
Провадження № 1-в/127/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі в чому щиро розкаюється, сприяв слідству у розкритті скоєного кримінального правопорушення, неодноразово заохочувався адміністрацією установи за гарну поведінку та сумлінне ставлення до праці, характеризується добре, працевлаштований у майстерні ремонту автівок, у зв`язку з чим, засуджений просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на весь термін невідбутого покарання.

Засуджений ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник ДУ «Вінницької ВК (№86)» ОСОБА_4 , у судовому засіданні повідомив що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, притягався до дисциплінарної відповідальності, працевлаштований, однак заробітна плата нараховувалась лише за 5 місяців в період з 2020 по 2025 роки, має заборгованість за виконавчими листами, на підтвердження надав довідки про нарахування заробітної плати. про заборгованість за виконавчими листами та характеристику установи виконання покарань на засудженого. Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підтримав, в задоволенні просив відмовити, зазначивши, що клопотання є необґрунтованим.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки підстави для задоволення клопотання відсутні. Також, звернув увагу на те, що засуджений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, має непогашену заборгованість, є нещирим в своєму клопотанні, оскільки не зазначив про наявність стосовно нього стягнень. В державній установі на виконанні є виконавче провадження, загальна заборгованість по якому становить 143183, 50 грн, стягнено лише 93,05 грн.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання. та долучені письмові докази, особову справу на засудженого ОСОБА_5 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86) на підставі вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2019 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2019 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 17.02.2018 року по 17.02.2026 року. Таким чином, станом на 20.02.2025 року ОСОБА_5 відбув 7 років 4 дні строку призначеного покарання. В зв`язку з чим, вимога п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України щодо строку фактичного відбуття покарання засудженим, виконана.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом за наявності двох умов: відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин та доведення останнім своє виправлення.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до статті 6 КВК України основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Оцінюючи вказану обставину, суд звертає увагу на наступне.

Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_5 до ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 23.12.2019 року із ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Згідно характеристики вбачається, що за час перебування в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)»характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався в одному випадку, а саме 17.10.2023 року за зберігання заборонених предметів поміщено в ДІЗО на 10 діб. Адміністрацією установи заохочувався 4 рази, два з яких в 2020 році. один в 2024, і один в 2025. Вказані співвідношення, а саме співвідношення несумлінного періоду з сумлінним періодом та співвідношення вказаних періодів з загальним строком відбуття покарання, свідчить про відсутність сталої, послідовної та незмінної поведінки засудженого.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_5 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. По відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися сумлінно, але потребує додаткового контролю із боку адміністрації установи. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та не завжди робить для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі не приймає. засуджений ОСОБА_5 вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні не визнає, вважає, що з ними вчинили несправедливо, шкодує, що був викритий правоохоронними органами. Легко піддається впливу прокримінального оточення, має соціальні контакти із засудженими.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що матеріали клопотання, та досліджені докази не дають підстав вважати, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки має одне стягнення і за сім років відбутого покарання лише чотири заохочення, які у співвідношенні до всього часу відбутого засудженим покарання не свідчать про його сталу сумлінну поведінку, характеризується посередньо. Тому суд, на даний час, не вбачає факту виправлення засудженого та відповідно і передбачених ч.2 ст. 81 КК України підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: