Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1867/24
Провадження №1-в/542/66/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари подання провідного інспектора Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чоржу, Акдар`їнського району, Самаркандської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки,

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло вищезазначене подання, про звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Подання обґрунтуване тим, що ОСОБА_5 засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі №243/10658/21 від 18.11.2021 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно зі статтею 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Та з 10.11.2022 ОСОБА_5 перебуває на обліку в Полтавському РС №6 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області.

При цьому, відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі №243/10658/21 від 18.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 в середині грудня 2020 року здійснив крадіжку на суму 1212 грн 39 коп.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого статтею 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2020 році - 2102 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи, що внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886- IX, який набрав чинності 09.08.2024 року має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону, просили звільнити засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння.

Представник Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд подання без його участі. Подання просить задовільнити в повному обсязі (а.с. 33).

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд вважає за можливе здійснювати розгляд подання за відсутності особи, яка не з`явилась.

Прокурор висловив думку про можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання та задоволення подання.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП.

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Так, згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 1 січня 2020 року на рівні 2102 гривні.

Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020, становить 1051,00 грн.

Таким чином, викрадення чужого майна у 2020 році вартістю до 2102 грн включно є адміністративним правопорушенням.

Згідно з вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі №243/10658/21 від 18.11.2021 визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом 2 (двох) років, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зі змісту вироку вбачаєься, що ОСОБА_5 в середині грудня 2020 викрав майно на суму 1212 грн 39 коп., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102 грн).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В даному випадку Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Та зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення в середині грудня 2020 року таємного викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 1212,39 грн, поєднану з проникненням у сховище та вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Таким чином, враховуючи положення статті 58 Конституції України, статті 5 КК України на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність яких законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання провідного інспектора Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1