Справа№938/328/25
Провадження № 1-кп/938/72/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 16.12.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, з базовою загальною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимого, учасника бойових дій

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними указом від 14.03. 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX).

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Так, Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 року №2212-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб, а відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року №341/2022 воєнний стан в Україні продовжено з 25.05.2022 року строком на 90 днів.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 року № 740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Указ Президента України від 28.10.2024 року№740/2024 затверджено Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 року № 4024-IX.

Законом України від 03.03.2022 року №2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», крім іншого посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, у тому числі передбачені статтею 185 КК України, у разі їх вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Житель присілку Центр, 204 села Пробійнівка Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 вранці 15.12.2024 року, перебуваючи в лісовому масиві урочища Чорний села Пробійнівка Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області в особистих потребах, побачив заготовлений під завантаження ліс кругляк хвойної породи, який розроблявся працівниками філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України» в межах рубки в кварталі № 26 виділ № 23 Гринявського лісництва, після чого, в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна лісу кругляку, в умовах воєнного стану.

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливою метою з метою особистого збагачення, знаючи, що в його знайомого ОСОБА_6 мається в користуванні вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 (бортовий С) реєстраційний № НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 ), попросив останнього тимчасово надати йому для власних потреб даний транспортний засіб, на що ОСОБА_6 , якому нічого не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 на вчинення таємного викрадення чужого майна, погодився.

Після цього вечором 15.12.2024 року, керуючи вантажним автомобілем марки ЗИЛ 131 (бортовий С) реєстраційний № НОМЕР_1 , приїхав до лісового масиву в квартал № 26 виділ № 23 Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України», який розташований в адміністративних межах села Пробійнівка, урочище Чорний, Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, де ОСОБА_4 попередньо бачив заготовлений ліс кругляк хвойної породи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить філії Гринявське лісове господарство «ДП Ліси України» ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, в умовах воєнного стану, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу 15.12.2024 року у вечірній час таємно викрав із верхнього складу Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство «ДП Ліси України» шляхом навантаження на кузов вищевказаного автомобіля, ліс кругляк хвойної породи в кількості 26 колод загальною кубомасою 8,507 м3 загальною вартістю 25 384,83 гривень, після чого покинув місце злочину, тим самим розпорядившись викраденим.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 завдано майнової шкоди філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» на суму 25 384,83 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, вказавши, що погоджується зі всіма обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті щодо нього. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі. Також зазначив, що дійсно 15.12.2024 року в лісовому масиві в урочищі Чорний с.Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області побачив деревину, яку вирішив викрасти. Пішов до знайомого ОСОБА_8 , якого попросив надати йому вантажний автомобіль марки «ЗІЛ», щоб перевезти сіно. Ввечері цим транспортним засобом поїхав до лісу, де навантажив лісодеревину. Однак, по дорозі додому в центі с.Пробійнівка його зупинили працівники поліції. Також обвинувачений зазначив, що він є учасником бойових дій, був мобілізований до ЗСУ в березні 2022 року, а демобілізований у квітні 2024 року.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, то не заперечував у присутності свого захисника щодо того, щоб суд не допитував свідків по даній справі, не досліджував письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с.40).

Представник потерпілого та прокурор не заперечували щодо розгляду даного кримінального провадження без дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються. Представник потерпілого подав заяву про розгляд даної справи без його участі.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та/або стосуються речових доказів по справі, а також, дослідженням досудової доповіді, складеної працівником Верховинської РС філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41), зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.42,), раніше не судимий (а.с.43), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.48), на обліку в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває (а.с.44), учасник бойових дій (а.с.42), мобілізований до ЗСУ 02.03.2022 року, звільнений у запас 26.04.2024 року (а.с.45,46), на утриманні 2-є неповнолітніх дітьей (а.с.64,65) та батько інвалід ІІІ групи (а.с.48-50).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 31.03.2025 року - ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній, можливе виправлення без ізоляції від суспільства ( а.с. 28-32 ).

Як вбачається з обвинувального акта, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з чим суд погоджується.

Крім того, в ч. 2 ст. 66 КК України закріплено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу, що указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому продовжено до 09.05.2025 року.

У ході судового розгляду даної справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, виданого 31.08.2023 року (а.с.42), як вбачається з його військового квитка (а.с.45-46), його мобілізовано до ЗСУ 02.03.2022 року та звільнено в запас 26.04.2024 року. Суд вказане визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 .

Як вбачається з обвинувального акта, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.5).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Впродовж періоду з часу вчинення інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст.185 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на 15.12.2024 року) крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено тільки покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкий злочин), особу винного (не судимий, на утриманні 2-є неповнолітніх дітей та батько інвалід ІІІ групи), обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, учасник бойових дій), висновки досудової доповіді, відповідно до якої його виправлення без ізоляції від суспільства можливе, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим слід обвинуваченого звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст.ст.75,76 КК України.

На думку суду, іспитовий строк, необхідний для того, щоб обвинувачений ОСОБА_4 довів своє виправлення без реального відбування покарання, підлягає визначенню тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік відповідає загальним засадам призначення покарання згідно з ст. 65 КК України та меті кримінального покарання, що визначена ст. 50 КК України, узгоджується з принципом індивідуалізації покарання, та є справедливим.

За приписами ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду в разі набрання ним законної сили.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлено, витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Також відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про долю речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Зокрема, постановою від 16.12.2024 року (а.с.51) визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000155 від 16.12.2024 року вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_1 із навантаженою на нього лісодеревиною у кількості 26 колод, на які ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2024 року накладено арешт (а.с.55-57).

Вказану лісодеревину передано на відповідальне зберігання представнику філії Гринявське лісове господарство «ДП Ліси України» (а.с.52).

Відповідно до п.1 та п.7 ч.9 ст.100 КПК України майно, яке є предметом кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди, конфіскується, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання, у такому разі майно повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2024 року, на вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_1 із навантаженою на нього лісодеревиною у кількості 26 колод.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- лісодеревину в кількості 26 колод, які передані на відповідальне зберігання філії «Гринявське лісове господарство» ДП «Ліси України», вважати повернутим власнику ДП «Ліси України»;

- вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 , жителю Красилів Красилівського району Хмельницької області.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_9