У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1199/25

провадження № 1-кс/0285/574/25

09 квітня 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 ,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не судимого, який не працює

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000170 від 23.02.2025 (далі - ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Із клопотання слідує, що під час воєнного стану 23.02.2025 близько 02:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонував останнім вчинити крадіжку майна з автомобіля ОСОБА_11 «PEUGEOT 4007», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . На пропозицію ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодилися, таким чином вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення майна ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 без розриву в часі поїхали на автомобілі ОСОБА_8 марки «Volkswagen Golf 4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням останнього до місцязнаходження автомобіля «PEUGEOT 4007», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , а саме до подвір`я будинку АДРЕСА_2 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, за допомогою інструментів, які привезли із собою від`єднали чотири литих колеса марки «Enkei» в зборі з пневматичними шинами марки «Nordexxx» модель «WinterSafeN2» 225/55 R18 985 та завантажили в автомобіль «Volkswagen Golf 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого відчинили дверцята, проникнувши в салон автомобіля «PEUGEOT 4007», реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки викрали знак аварійної зупинки торговельної марки «Trinovo», кейс полімерний (аптечка автомобільна) торговельної марки «Leina-Werke», 2 килимки автомобільні задні торговельної марки «Geyer&Hosaja», крюк тягово-причіпного пристрою торговельної марки «Thule», маршову малообслуговувану акумуляторну свинцеву стартерну батарею марки «DYNALITE Asia», які також завантажили в автомобіль «Volkswagen Golf 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому разом із викраденим майном залишили місце вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 29792,12 грн.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР.

04.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає із сестрою та матір`ю і є єдиним чоловіком у сім`ї після смерті батька, має незадовільний стан здоров`я. Зазначали, що ОСОБА_4 не переховується від органів досудового розслідування, оскільки завжди прибуває на виклики слідчого, а тому прокурором не наведено наявність ризиків, які б виправдовували такий запобіжний захід, як взяття під варту, а тому просили клопотання слідчого залишити без задоволення.

Підозрюваний у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, при цьому останній не заперечив свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000170, відомості про яке 23.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 04.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисних діях які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднані з проникненням в сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити конкретне правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та свідчить про те, що слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити правопорушення.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_4 підозрюється.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджати кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід відмітити, що вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, в клопотанні слідчий вказує на можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілу, інших підозрюваних та свідків в даному кримінальному провадженні, також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчий та прокурор не обґрунтували наявність кожного ризику окремо та не надали жодного доказу на підтвердження обставин, що свідчать про реальний характер ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконного впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних, з метою виправдання своїх дій та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Будь-яких обґрунтувань з даного приводу слідчому судді не надано.

Отже, не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який зареєстрований проживає разом з матір`ю та сестрою за адресою: АДРЕСА_1 та має сталі соціальні зв`язки, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

За таких обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та вважаю достатнім застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на строк до 2-х місяців, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 110, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до двох місяців.

Визначити строк дії даної ухвали до 04.06.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали о 10 год. 11.04.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1