Справа № 591/3295/25
Провадження № 1-кп/591/109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми обвинувальний акт складений у кримінальному провадженні №0000257 від 22.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Зарічного районного суду м. Суми 01.04.2025 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ухвалою від 02.04.2025 було призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України. Учасники процесу висловили думку про можливість призначення судового розгляду.

У судовому засіданні захисник заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, яке обґрунтувала тим, що їй як захиснику матеріали кримінального провадження прокурором і слідчим не відкривалися, копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вручалась.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не закінчився.

Суд заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи проходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 1, 2 статті 113 КПК).

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Обов`язок прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру, відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Це є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Перевірка судом у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до частини 1 статті 337 КПК має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК (висновок щодо застосування норми права сформульований у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року, справа № 711/3111/19, провадження № 51 - 2890 км 19).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто злочину не проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно було бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні цього злочину, або продовженого у встановленому законом порядку строку.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 23.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 24.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. 17.03.2025 керівником Окружної прокуратури міста Суми винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців у кримінальному провадженні № 0000257 від 22.01.2025. Строк досудового розслідування закінчувався 23.04.2025.

Прокурором у кримінальному провадженні 31.03.2025 було затверджено обвинувальний акт, який надійшов до суду 01.04.2025. До обвинувального акту додано розписки обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту.

З наведеного вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено в межах строків визначених ст. 219 КПК України, а тому відсутні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Доводи захисника з приводу того, що їй матеріали кримінального провадження ані слідчим, ані прокурором не відкривались, обвинувальний акт не вручався, суд вважає такими що не заслуговують на увагу, так як під час досудового розслідування на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 05.02.2025 ОСОБА_5 захищала адвокат ОСОБА_6 , яка разом з обвинуваченим ознайомилася з матеріалами кримінального провадження, та якій було вручено обвинувальний акт. Доводи адвоката ОСОБА_7 стосуються реалізації її процесуальних прав під час досудового розслідування як учасника процесу і не впливають на строки досудового розслідування.

Враховуючи викладене клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України задоволенню не підлягає.

Крім того, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке мотивовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та ризики того, що він, знаходячись на волі, зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на свідків та вдатись до переховування від суду, на даний час існують та не зменшились.

Захисник заперечувала щодо клопотання прокурора та просила змінити її підзахисному запобіжний захід з найсуворішого на цілодобовий домашній арешт, або визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Встановлено, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 23.04.2025, прокурором у клопотанні та обвинувальному акті наведені достатні відомості, які можуть переконати стороннього спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити інкриміновані йому діяння.

Прокурор в достатній мірі довів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зумовлених триваючими та незмінними обставинами, пов`язаними з характером обвинувачення, початкової стадії судового розгляду, на даний час не допитані свідки, що в сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому та характеру обвинувачення, доводить актуальність ризиків ухилення від суду, можливості впливу на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, та за даних обставин свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Судом ще не досліджені докази, на які прокурор посилається в своєму клопотанні на обґрунтування вимог, та не досліджено докази в тій мірі, щоб стверджувати про зменшення ризику впливу на свідків, тому передчасними є клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Врахування тих обставин, на які вказує захисник не є достатніми для відмови прокурору у задоволенні клопотання.

Таким чином, наведені вище конкретні обставини даної справи виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд визначає розмір застави, визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України для особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.

Суд вважає, що кримінальне провадження №0000257 від 22.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, підсудне Зарічному районному суду м.Суми, під час підготовчого судового засідання не установлено підстав для прийняття рішень про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України-відмовити.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0000257 від 22.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України, яке відбудеться 01 травня 2025 року о 13 год. 30 хв., з викликом учасників судового провадження: прокурора, захисника та обвинуваченого.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.06.2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали.

Уразі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати за викликом до прокурора або суду; 2) не відлучатися із м. Суми без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що, у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід держави, а після звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскаржується в частині застосування запобіжного заходу протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали, в частині відоми у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України

Суддя ОСОБА_1