Справа № 301/789/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2025 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 8-го класу Осійської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, не судимого

за ч.4 ст. 185 КК України

з участю:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8

представник ювенальної превенції - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11 січня 2025 року біля 02:00 години, будучи неповнолітнім, умисно, з корисних спонукань, під час воєнного стану з будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , таємно викрав мобільний телефон марки Redmi 13С Mifnight Black, завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 3651 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду суду подано угоду про визнання винуватості від 25.03.2025 року, відповідно до умов якої обвинувачений у кримінальному провадженні у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклав дану угоду про визнання винуватості, згідно до якої він повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, на підставі ч. ч.1, 2 ст.101 КК України призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_3 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що вона у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1, 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості ним укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого у судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості.

Потерпіла у судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку, участь у Програмі відновного правосуддя для неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення, за результатами якої сторони медіації досягли згоди на примирення між собою, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику за місцем проживання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Угоду про визнання винуватості від 25.03.2025 року між прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: мобільний телефон марки Redmi 13С, моделі 2310RN04Y Mifnight Black в чохлі чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , паперову коробку з-під мобільного телефону Redmi 13С повернути потерпілій ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійки.

Запобіжний захід передання під наглядом матері до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1