УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 757/4342/23-к

провадження № 51-511ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня

2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року

в кримінальному провадженні № 0001694 щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4

ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року,

ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання

у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 28 січня 2023 року приблизно о 02:00 разом з особою, матеріали відносно якої виділені

в окреме кримінальне провадження, перебуваючи біля житлового будинку

АДРЕСА_2 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину - викрутку та кусачки, під час дії воєнного стану, підійшли до фасадної частини вказаного будинку, де на першому поверсі побачили зовнішній блок кондиціонера марки «Gree, вартістю 52 101 грн, який визначили об`єктом свого злочинного посягання.

Надалі з метою реалізації свого умислу, розуміючи протиправність своїх дій, будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України введений воєнний стан, без дозволу власника, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно протиправно за допомогою заздалегідь підготовлених кусачків та викрутки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, демонтував зовнішній блок вищевказаного кондиціонера марки «Gree» та передав його ОСОБА_5 , який у цей час стояв поруч та забезпечував безпеку вчинення злочинних дій шляхом спостереження за оточуючою обстановкою для невикриття сторонніми особами їх злочинних дій.

В подальшому ОСОБА_5 та з особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, утримуюючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення пішли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 52 101 грн.

Крім того, 28 січня 2023 року приблизно о 03:00 ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 , маючи намір

на вчинення крадіжки чужого майна, заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину - викрутку та кусачки, за допомогою яких можливо відчинити пластикові двері, підійшли до балкону квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку та побачили,

що в квартирі нікого немає, світло вимкнуте.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно повторно протиправно

за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є таємними, ОСОБА_5 підсадив особу, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, до балкону приміщення квартири. Особа, відносно матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи на незаскляному балконі, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки відчинив пластикові двері вищевказаної квартири АДРЕСА_4 та проник до спальної кімнати. У цей час ОСОБА_5 лишився стояти біля будинку та забезпечував безпеку вчинення злочинних дій шляхом спостереження

за оточуючою обстановкою для невикриття сторонніми особами їх злочинних дій.

Перебуваючи у квартирі, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, взяв майно, яке належить ОСОБА_7 , та переніс його на балкон квартири.

Надалі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи на балконі квартири, передав викрадене майно ОСОБА_5 , який стояв внизу біля будинку, зліз з балкону на землю, та останні разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 14 256 грн.

Крім того, 03 березня 2023 року приблизно о 22:40 ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи неподалік житлового будинку № 3/12 у пров. Бастіонному у м. Києві, маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, поєднаного із проникненням в інше приміщення, тобто до салону краси,

за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину - викрутку, за допомогою якої можливо відчинити пластикові вікна, підійшли до вікна приміщення салону краси « JZ Center », розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх дій, будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, з метою особистого збагачення та повторно умисно протиправно, діючи за попередньою змовою групою осіб, достовірно знаючи, що на території України введений воєнний стан, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом віджиму відчинив металопластикове вікно, після чого, вони разом

з ОСОБА_5 незаконно з метою крадіжки проникли до приміщення салону краси «JZ Center», а саме до кабінету косметологічних процедур.

Перебуваючи у вказаному кабінеті, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , загальною вартістю 8 550 грн.

Також ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, пройшли до іншого кабінету косметологічних процедур та викрали майно, яке належить ОСОБА_9 , загальною вартістю 128 749 грн.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник у касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить змінити оскаржені судові рішення, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК.

Свої вимоги мотивує тим, що суди під час призначення йому покарання повною мірою не врахували його ставлення до вчиненого, те, що він щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, на обліках у нарколога та психіатра

не перебуває, відсутні скарги за місцем його проживання, має рідних та близьких, які піклуються про нього.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення

у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі захисника не оспорюються.

Доводи захисника щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість та можливості застосування до засудженого положень ст. 75 КК колегія суддів вважає необґрунтованими.

Положеннями ст. 50 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару,

а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Відповідно до принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

За змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і

не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

За правилами ст. 75 КК, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може звільнити вказану особу від відбування заходу примусу з випробуванням, умотивувавши належним чином своє рішення.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин,

що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (наприклад, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, належним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У цьому кримінальному провадженні не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання винній особі призначено з порушенням указаних норм права.

Як убачається із копій судових рішень, суд першої інстанції під час призначення

ОСОБА_5 покарання, дотримуючись наведених вимог закону України

про кримінальну відповідальність, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який на обліку психіатра

не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також взяв до уваги пом`якшуючу покарання обставину, якою визнав щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Водночас щодо посилань сторони захисту на необхідність врахування в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , наявність у нього ВІЛ-інфекції, суд зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутня медична документація чи будь-яке інше документальне підтвердження наявності

у обвинуваченого ОСОБА_5 ВІЛ-захворювання, в ході розгляду кримінального провадження стороною захисту відповідних даних не надано, отже, такі посилання сторони захисту не доведені.

З урахуванням викладеного, конкретних фактичних обставин кримінального правопорушення (3 епізоди протиправної діяльності) та даних про особу винного суд вважав, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі

у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК.

З урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, кількості епізодів протиправної діяльності, суд дійшов висновку, що його виправлення та попередження нових злочинів неможливе без ізоляції

від суспільства, а тому не вбачав підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Апеляційний суд, переглянувши вирок місцевого суду щодо ОСОБА_10

за апеляційною скаргою його захисника, доводи якої в частині призначення покарання є аналогічними доводам у його касаційній скарзі, ствердив

про правильність прийнятого рішення та обґрунтовано залишив вирок без змін, зазначивши в ухвалі підстави ухваленого такого судового рішення.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання захисника

на неврахування судом першої інстанції пом`якшуючої обставини у виді активного сприяння розкриттю злочину є необґрунтованим, оскільки під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі обставини вчинення злочину, наданні доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Даних про таку поведінку обвинуваченого та вищенаведену оцінку ним своїх дій, як вказав суд, матеріали кримінального провадження не містять, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано не врахував під час призначення покарання таку обставину, що пом`якшує покарання, як активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину.

Як убачається з ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що визначене судом покарання в повній мірі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Також колегія суддів погодилася з висновком суду про відсутність підстав

для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням

на підставі ст. 75 КК, взявши до уваги конкретні фактичні обставини кримінального правопорушення, які вчинені під час війни, кількість епізодів протиправної діяльності, розмір викраденого майна.

З наведеними висновками судів погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374,

419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

Отже, Суд не вбачає підстав для зміни оскаржених судових рішень внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість.

В касаційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного засудженому покарання та необхідності застосування положень ст. 75 КК.

Доводів щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,

які були би безумовними підставами для скасування оскаржених судових рішень, касаційна скарга не містить.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3