Єдиний унікальний номер 317/336/25
Номер провадження 1-в/317/11/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про приведення вироку у відповідність до вимог закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.16.05.2023 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 408 ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки,

Відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024, яким засуджений за ч. 4 ст. 185, ст.ст. 69, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку відносно нього у відповідність до закону у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник органу виконання покарань у судовому засіданні просив суд ухвалити рішення на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.

Вислухавши засудженого та представника органу виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутої частини покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з дня його фактичного затримання з 13 лютого 2023 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

За вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024, вчинене ОСОБА_5 діяння, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 своїми злочинними діями спричинив ТОВ «Фоззі Фуд» матеріальну шкоду на суму 724,16 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, відповідно до положень ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024, вчинене ОСОБА_5 діяння кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану. Вартість викраденого майна становила 724,16 грн. Діяння вчинене 11.02.2023.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1342,00 грн., а отже розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, з урахуванням змін внесених Законом № 3886-IX, становила 2684,00 грн.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна (724,16 грн.) на час вчинення діяння не перевищувала вказаної суми.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію крадіжки, введену новим Законом № 3886-IX, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024 у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023, покарання за яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано до покарання, призначеного вироком Шеченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024, належить виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 72, 74 КК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336, 376, 377, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку відносно нього у відповідність в зв`язку з декриміналізацією діяння задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 .

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки виконувати самостійно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», прокурору, засудженому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1