Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 566/631/20

Провадження № 11-кп/4815/531/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №10000132 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Битень Ковельського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підстав ч.1 ст. 71 цього Кодексу до даного вироку частково приєднано вирок Маневицького районного суду Волинської області від 14 вересня 2018 року і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, будучи засудженим вироком Маневицького районного суду Волинської області від 14 вересня 2018 року за ч.3 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі, в період іспитового строку, 24 квітня 2020 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи в будинку власника господарства ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 , який попередньо запросив його до себе в гості, з корисливих мотивів, керуючись метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання їх наслідків, скориставшись тим, що за його протиправними діями не спостерігає власник господарства, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими особами, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Меіzu С9 рго» модель «М819», вартістю 1903,50 гривень, що був в чохлі Sticky (книжка), вартістю 169,72 гривні, який знаходився на столі однієї з кімнат будинку та належить неповнолітньому ОСОБА_9 , після чого непомітно покинув місце події, тим самим отримав реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 неповнолітньому ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду в розмірі 2073,22 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а вирок Маневицького районного суду Волинської області від 14.09.2018 виконувати самостійно.

Обґрунтував свої вимоги тим, що місцевий суд призначив йому занадто суворе покарання, не врахувавши пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки він віддав потерпілому викрадений телефон у день події та думку потерпілого, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Тому, на думку обвинуваченого, існують усі підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді штрафу.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказаний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

На обґрунтування цих вимог зазначила, що після ухвалення оскаржуваного вироку, набули чинності зміни до законодавства щодо розміру матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку. Так, згідно цих змін, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2020 році, настає за вчинення крадіжки на суму понад 2102 грн. З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні крадіжки 24.04.2020 на суму 2073,22 грн., тому кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор ОСОБА_7 просила відмовити у її задоволені.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 , які просили , прокурора щодо необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння, думку потерпілого ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні крадіжки 24 квітня 2020 року на суму 2073,22 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, та підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (далі - НМ).

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду верховного Суду, висловленому у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір НМ, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Так, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2102 грн.

За цих обставин, оскільки вартість викраденого майна, яке інкримінується ОСОБА_6 , на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися положення ст .5 КК.

За приписами п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити повністю.

Водночас колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 місцевим судом покарання відповідало вимогам ст.ст. 50, 65 КК, та з матеріалів цього кримінального провадження не вбачалося підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК.

Разом з цим, враховуючи зазначені вище обставини, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вирок місцевого суду слід скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 - закрити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати.

Кримінальне провадження №10000132 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3