Справа №127/3878/25
Провадження №1-кп/127/137/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2024 за № 0001453,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити. При цьому зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підтримали та просили його задовольнити. При цьому, потерпіла зазначила, що вона дійсно примирилась зобвинуваченим та не має до останнього жодних претензій матеріального або морального характеру.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував. Разом з тим, просив приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 КПК регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечував, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом 23.08.2024 близько 19:20 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Соборна в місті Вінниці, в напрямку до вулиці Театральна, в районі електроопори № 32, під час проїзду перехрестя з вулицею Архітектора Артинова, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо по ходу руху останнього переходила проїзну частину пішохід ОСОБА_6 , з необережності, що виразилося кримінальною протиправною самовпевненістю, в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), не надав їй переваги у русі та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент об`єктивного виникнення небезпеки для руху, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити, у зв`язку із чим, допустив наїзд на останню.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий перелом верхньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням. Закритий перелом дна кульшової западини праворуч зі зміщенням. Закритий перелом лобкової кістки праворуч зі зміщенням», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Крім того, у ситуації, яка склалася, водій автомобіля марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода. При цьому в діях водія ОСОБА_5 убачається невідповідність вимогам пункту 18.1 ПДР, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї ДТП.

Враховуючи вищевикладене, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам пунктів 4.16 (а), 18.1 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із виникненням зазначеної ДТП.

Відповідно до пункту 4.16 (а) ПДР пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

Згідно з пунктом 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Отже, порушення вимог пункту 18.1 ПДР ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин з необережності. З наданих суду матеріалів випливає, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою примирився, та остання претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що ОСОБА_5 на обліках в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває. При цьому проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_5 не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2024 за № 0001453, закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки «Фольцваген», д.н. НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів (вулиця Г. Арабея, 17, місто Вінниця), повернути власнику або іншому законному володільцю;

- DVD-диск з відеозаписом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3882 (три тисячі вісімсот вісімдесят дві) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: