Провадження № 1-кс/333/3312/24
УХВАЛА

12 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказала, що під час досудового розслідування встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №450 о/с від 20.09.2021 року ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом № 445 о/с від 23.05.2022 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 до 23.05.2022 року являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_5 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово був продовжений.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль Мелітопольський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території м. Мелітополя та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на тимчасово окупованій території Запорізької області та, зокрема, на тимчасово окупованій території міста Мелітополя, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у середині квітня 2022 року, але не пізніше 11.05.2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністраціїї рф, здійснював патрулювання на території м. Мелітополя, а також схиляв до державної зради інших співробітників Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області - проводив їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, останній завдає шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної влади рф, а саме у незаконному правоохоронному органі - «народній міліції м. Мелітополя».

Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

29, 30, 31 серпня 2022 року ОСОБА_5 за викликом до Запорізької обласної прокуратури не з`явився, про причини неявки не повідомив. Тому, 08.10.2022 року постановою слідчого підозрюваного оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, наявні інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають стороні обвинувачення підстави звернутися до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вищевказаного особливо тяжкого злочину, прокурор вважає, що наявні підстави для тримання підозрюваної під вартою, а також наявні обставини, передбачені ч.4 ст. 189 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим просить слідчого суддю надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно останньої запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Вислухавши доводи прокурора щодо необхідності надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання на підставі такого.

У судовому засіданні встановлено, що 16.04.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, за фактом державної зради в умовах воєнного часу працівниками правоохоронних органів Запорізької області(кримінальне провадження №0000013).

19.08.2022 року у кримінальному провадженні №0000013 старшим слідчим ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, проте вручити його у день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не надалося можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

Зокрема, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 183 (7304) за 24.08.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 19.08.2022 року опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст. 111 КК України та повістки про виклики для допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій на 29.08.2022 року, 30.08.2022 року, 31.08.2022 року.

У вказані дати до Запорізької обласної прокуратури підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився.

12.09.2022 року постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Запорізької області ОСОБА_7 із матеріалів кримінального провадження №10000013 виділені в окреме кримінальне провадження матеріали відносно ОСОБА_5 .

Того ж дня, до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, за фактом державної зради в умовах воєнного часу, підозрюваним ОСОБА_5 (кримінальне провадження №0000152).

08.10.2022 року постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук у вказаному кримінальному провадженні.

10.10.2022 року постановою слідчого ОСОБА_4 залучено захисника у кримінальному провадженні №0000152, для надання правової допомоги підозрюваному ОСОБА_5 , через регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

Відповідно до доручення №028-0003365 від 10.10.2022 року, регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях призначив адвоката ОСОБА_9 для здійснення представництва інтересів ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

10.10.2022 року постановою слідчого зупинено досудове розслідування відносно ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

14.11.2022 року слідчим винесено постанову про відновлення досудового розслідування на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України (кримінальне провадження №0000152).

15.11.2022 року постановою слідчого зупинено досудове розслідування відносно ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

29.09.2023 року постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 визначено (змінено) групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні для здійснення нагляду у формі процесуального керівництва у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , старший групи - ОСОБА_15 .

Також, 29.09.2023 року постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 визначено підслідність кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадження за першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі.

30.09.2023 року постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_16 визначено групу слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152, у складі: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , старший слідчий - ОСОБА_4

27.11.2024 року слідчим винесено постанову про відновлення досудового розслідування на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України.

Постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_24 від 02.12.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000152 до 3 місяців, тобто до 10.01.2025 року.

10.12.2024 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначене клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 188 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.

Того ж дня, до суду надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу передбачений ст.189 КПК України.

Відповідно до ч.4 вказаної статті слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які повідомили, що вони працюють у ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області.

Після повномасштабного вторгнення окупаційних військ рф на територію України, останніми були організовані органи управління, а саме: відділи «народної міліції». Їм особисто відомо, що у «народній міліції» у м. Мелітополі почали працювати діючі поліцейські ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, в тому числі ОСОБА_5 . Вони бачили як останній приблизно з середини квітня 2022 року у м. Мелітополі патрулював на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander»;

- протоколом огляду предмету від 11.08.2022 року, відповідно до якого предметом огляду був диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому містилася папка з під назвою «84». При відкритті вказаної папки встановлено наявність 13395 файлів. В ході огляду файлів встановлено, що в аудіо- та текстових файлах збережені відомості та записи телефонних розмов поліцейського відділу реагування Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_27

06.05.2021 року о 13 год. 36 хв. ОСОБА_27 зателефонував до абонента НОМЕР_1 , якого ідентифіковано як ОСОБА_5 , та запитав у останнього по-батькові та який номер телефону зазначити в списках особового складу.

07.05.2021 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_27 зателефонував ОСОБА_5 . В ході розмови останній уточнив у яку годину виходити та чи потрібно вдягати форму;

30.05.2022 року о 11 год. 58 хв. ОСОБА_27 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що у останнього буде новий напарник по прізвищу ОСОБА_28 , після чого вони спілкувалися щодо графіку чергувань;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч.2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування підтверджується наявністю повістками про виклик 29.08.2022 року, 30.08.2022 року, 31.08.2022 року, опублікованими 24.08.2022 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 19.08.2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та фактами неявки останнього у зазначені дати до слідчого.

Враховуючі вказані обставини у сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором доведений факт того, що одержавши відомості про звернення слідчого із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тобто, з наданих слідчим матеріалів вбачається, що у ОСОБА_5 на цей час існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання слідчого повністю підтверджують доводи, викладені прокурором, тому суд вважає доведеним той факт, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року.

Керуючись ст.ст. 177, 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Ухвала діє по 12.06.2025 року (включно).

Копію ухвали направити старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 17.12.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1