Справа № 461/1744/25
Провадження № 1-кс/461/1494/25
УХВАЛА
Іменем України
05.03.2025 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.01.2025 у справі № 439/246/25, в частині заборони користування майном - спеціалізованим вантажним тягачем марки «MAN» із номерним знаком НОМЕР_1 та спеціалізованим напівпричіпом н/пр-платформа тентована марки «KRONE» із номерним знаком НОМЕР_2 , а також просить скасувати арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та повернути такі власнику.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду, з метою збереження речових доказів, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме спеціалізований вантажний тягач марки MAN (реєстраційний номер НОМЕР_5 ), спеціалізований напівпричіп н/пр.-платформу тентовану марки KRONE (реєстраційний номер НОМЕР_6 ), свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 . Заявник повідомив, що постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 21.02.2025 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, доручено слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області. Заявник стверджує, що транспортні засоби зберігаються на території автотранспортного цеху Бродівського лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», а свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу поміщені та запаковані у спецпакет зберігаються в камері зберігання відділення поліції. Заявник повідомив, що органом досудового розслідування із спеціалізованого напівпричіпа вивантажено деревину породи дуб звичайний, відтак потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення в частині заборони власнику користування майном відсутня.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак через Електронний суд подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Слідчий та прокурора в судове засідання не з`явилися, однак слідчий ОСОБА_6 на електронну адресу суду скерував клопотання, у якому просив суд проводити розгляд справи без його участі, щодо скасування арешту майна покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

В провадженні Слідчого відділу Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером:0000038 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 27 січня 2025 року, близько 19:03 години, працівниками УПП у Львівській області під час патрулювання автодороги Київ-Чоп, навпроти АЗС «ОККО», що у м. Бродах, по вул. Березова, 1-А, Золочівського району, Львівської області зупинено спеціалізований вантажний тягач марки «MAN» із номерним знаком НОМЕР_7 та спеціалізований напівпричіп н/пр- платформа тентована марки «KRONE» із номерним знаком НОМЕР_8 , під керуванням ОСОБА_7 , що здійснював перевезення деревини, а саме: породи дуб звичайний без належних та передбачених діючим законодавством для перевезення деревини документів.
Під час огляду місця події вилучено: 1) спеціалізований вантажний тягач марки «MAN» із номерним знаком НОМЕР_5 та спеціалізований напівпричіп н/пр- платформа тентована марки «KRONE» із номерним знаком НОМЕР_9 в середині якого знаходиться деревина породи дуб звичайний та який поміщено на територію автотранспортного цеху Бродівського лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що за адресою: м. Броди, вул. Зелена, 14, Золочівського району, Львівської області; 2) товарно- транспортну накладну № 27/0.1 від 27 лютого 2025 року, яку поміщено та запаковано в спец. пакет № CRI1094679; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , які поміщено та запаковано в спец. пакет № CRI1094741.
28 січня 2025 року вищевказане вилучене та опечатане майно слідчим визнано у кримінальному провадженні № 0000038 від 28.01.2025 речовими доказами, про що винесено постанову про визнання предметів речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.01.2025 у справі № 439/246/25 задоволено клопотання старшої слідчої СВ Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке вилучене слідчим 27.01.2025 під час огляду місця події, а саме: 1) спеціалізований вантажний тягач марки «MAN» із номерним знаком НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп н/пр- платформа тентована марки «KRONE» із номерним знаком НОМЕР_2 власником яких є ОСОБА_4 , жителька с. Білокриниця, Кременецького району, Тернопільської області, в середині якого знаходиться деревина породи дуб звичайний, які поміщено на територію автотранспортного цеху Бродівського лісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що за адресою: м. Броди, вул. Зелена, 14, Золочівського району, Львівської області; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , які поміщено та запаковано в спец. пакет №CRI1094741; 3) товарно-транспортну накладну № 27/0.1 від 27 лютого 2025 року, яку поміщено та запаковано в спец. пакет № CRI1094679, яку видано на ім`я замовника та вантажовідправника ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 21.02.2025 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, доручено слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Як зазначив заявник та не заперечувалось слідчим,деревину породи дуб звичайний вивантажено із спеціалізованого напівпричепа.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм, майном. Ніхто не може бути позбавлений, своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170,173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що подальший арешт майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною чи обвинуваченою у кримінальному провадженні №0000038, є неспіврозмірним завданням кримінального провадження, а відтак слідчий суддя вважає клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.01.2025 у справі № 439/246/25, в частині заборони користування майном - спеціалізованим вантажним тягачем марки «MAN» із номерним знаком НОМЕР_1 та спеціалізованим напівпричіпом н/пр-платформа тентована марки «KRONE» із номерним знаком НОМЕР_2 .

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.01.2025 у справі №439/246/25, в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та повернути такі власнику.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1