ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1137/20 Номер провадження 11-кп/814/597/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000423 за апеляційною скаргою перевіривши апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 січня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, працює начальником постачання на ПАТ «Рижівський гранітний кар?єр», одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, військовозобов?язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виправдано у зв?язку з тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Прийнято відмову ОСОБА_10 від його цивільного позову до ОСОБА_8 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 19.12.2019 близько 10 год. 00 хв., рухався на автомобілі марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з пасажирами ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , у попутному напрямку позаду автомобіля марки «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_11 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі «Дмитрівка - Горішні Плавні», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Дмитрівка у напрямку м. Горішні Плавні, на території Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя автодороги «Дмитрівка -Горішні Плавні» з автодорогою в напрямку с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, водій ОСОБА_8 не переконався в безпеці виконуваного маневру та розпочав здійснення маневру обгону автомобілів, які рухалися попереду у попутному напрямку, а саме: частково змінивши свій напрямок руху і перетнувши вузьку суцільну осьову смугу руху, - виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2. б), 14.6 а) та допустив подальше зіткнення заднє-правою боковою частиною автомобіля «Opel Astra» з передньо-боковою частиною автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_11 , яка в цей час розпочала виконання маневру повороту ліворуч у напрямку с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області. В результаті чого автомобіль марки «Opel Astra» з 'їхав у правий від дороги кювет та його пасажир ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер.

Виправдовуючи ОСОБА_8 місцевий суд зазначив, що вважає показання свідка ОСОБА_11 недопустимим доказом, оскільки вона перед допитом у місцевому суді користувалася протоколом, у якому було зафіксовано її показання, надані під час досудового розслідування.

Крім того, висновок судової автотехнічної експертизи №483 від 23.07.2020 суд вважає недопустимим з урахуванням недопустимості початкового та додаткового допитів свідка ОСОБА_11 .

Також вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 19.12.2019 з додатками, оскільки у ньому зафіксовані дані, які були змінені перед фіксуванням ДТП, а саме, переміщено автомобіль, зазначені розділювальна смуга руху та дорожній знак «Дмитрівка», які відсутні на фотознімках.

Також суд визнав недопустимим доказом висновок автотехнічної експертизи №122 від 28.02.2019, оскільки експертне дослідження проведене на основі протоколу огляду місця події від 19.12.2019.

Звертає увагу, що слідчі експерименти проводилися в дорожніх умовах, які відрізнялися від тих, які існували на момент ДТП, оскільки під час проведення відсутній був третій учасник руху вантажний мікроавтобус.

Тому з урахуванням викладеного вище, місцевий суд дійшов висновку про недоведеність, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв?язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Відшкодування процесуальних витрат покласти на обвинуваченого.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_13 , оскільки вона безпосередньо була допитана судом у відповідності до норм діючого КПК України та всупереч висновкам суду правомірно користувалася нотатками.

Також вказує, що протокол огляду місця події від 19.12.2019 повністю відображає обставини ДТП, у тому числі прокурором було додатково долучено фотознімки, проти чого не заперечувала сторона захисту, на яких чітко видно дорожню розмітку та дорожній знак «Дмитрівка». Щодо переміщення бамперу до складання протоколу про які зазначають свідки, звертає увагу, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з цього приводу не є категоричними, оскільки, зі слів свідків, вони погано пам?ятають місцезнаходження бампера.

Вважає, що до показань свідка ОСОБА_16 щодо переміщення автомобіля до фіксування обстановки у протоколі необхідно ставитися критично, оскільки його показання не узгоджуються з іншими доказами. Також звертає увагу, що у протоколі огляду відсутні заперечення та зауваження щодо проведення 19.12.2019 слідчої дії.

Внаслідок викладеного зазначає, що висновок автотехнічної експертизи №122 від 28.02.2020 також є допустимим доказом.

Також просить визнати допустимими доказами протоколи проведення слідчих експериментів від 10.06.2020 та 30.06.2020, оскільки суд неправильно оцінив дорожні умови, які мали значення для відтворення обстановки ДТП, а саме при проведенні слідчих дій були залучені три автомобілі, при цьому звертає увагу, що участь у якості третього автомобіля саме мікроавтобуса, не вплинуло на відтворення обставин кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для встановлення винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд незаконно відмовив стороні обвинувачення про проведення повторного слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який надав нові вихідні дані.

Зазначає, що суд неправомірно визнав недопустимим доказом висновок судової автотехнічної експертизи №483 від 23.07.2020, на підставі недопустимості показань свідка ОСОБА_11 , оскільки на час призначення експертизи зазначений свідок судом ще не допитувалася.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Доводи прокурора про безпідставне визнання місцевим судом ряду доказів недопустимими є слушними.

Так місцевий суд визнав недопустимим доказом показання свідка ОСОБА_11 , оскільки вона під час допиту у суді першої інстанції користувалася нотатками.

Відповідно до ст. 23 КПК України місцевий суд два рази допитував ОСОБА_11 , тобто безпосередньо досліджував її показання. При цьому свідка було попереджено про кримінальну відповідальність, відповідно до ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань. Під час допитів ОСОБА_11 надала логічні, послідовні свідчення, які узгоджуються між собою.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч. 13 ст. 352 КК України, свідок, даючи показання, має право користуватися нотатками, якщо його показання пов?язані з будь-якими обчисленнями та іншими відомостями, які важко зберегти в пам?яті.

Тому з урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та не вбачає підстав для визнання зазначеного доказу недопустимим.

Помилковим є і рішення місцевого суду про недопустимість висновку судової автотехнічної експертизи №483 від 23.07.2020 з підстав визнання недопустимим доказом показань свідка у суді, оскільки експертне дослідження було проведено з урахування пояснень свідка ОСОБА_11 , наданих під час досудового розслідування.

Також суд першої інстанції вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 19.12.2019 з додатками, оскільки у ньому відображені дані, які були змінені перед проведенням слідчої дії, а саме, переміщено автомобіль та його передній бампер, на що вказали свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Також суд зазначив у своєму рішенні, що всупереч даним, відображеним у протоколі огляду, на місці події була відсутня розділювальна смуга руху та дорожній знак «Дмитрівка», що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 та фотозображеннями.

Разом з тим, суд визнав недопустимим доказом висновок автотехнічної експертизи №122 від 28.02.2019, оскільки експертне дослідження проведене на основі протоколу огляду місця події від 19.12.2019.

Як видно з протоколу від 19.12.2019, огляд місця події проведений у відповідності до вимог ст. 223 та ст. 237 КПК України з долученням копій відповідних документів. У протоколі відсутні заперечення або зауваження учасників слідчої дії щодо її проведення.

При цьому свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначив, що погано пам?ятає обставини події, а ОСОБА_15 не була присутня під час проведення зазначеної слідчої дії.

Крім того, суд не вказав, яким чином місце розташування бампера автомобіля «Daewoo Lanos» на схемі в протоколі огляду впливає на оцінку обставин дорожньо-транспортної пригоди та відповідності Правилам дорожнього руху дій кожного із водіїв.

Тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора і вважає неправильним висновок суду, що протокол огляду місця події складений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є недопустимим доказом.

Відповідно, помилковим є і рішення суду про недопустимість висновку автотехнічної експертизи №122 від 28.02.2019 з підстав того, що він є похідним від протоколу огляду місця події.

Також колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга прокурора містить вагомі та належним чином аргументовані доводи щодо неправильних висновків суду про проведення слідчих експериментів 10.06.2020 та 30.06.2020 в дорожніх умовах, які відрізнялися від тих, які існували на момент ДТП, оскільки під час проведення відсутній був третій учасник руху вантажний мікроавтобус.

При цьому прокурор слушно наголошує, що слідчі експерименти було проведено з урахуванням дорожніх умов, а саме місця події, дорожнього покриття, видимості, погодних умов із застосуванням вимірювання. При цьому під час проведення слідчих експериментів було залучено три автомобілі, у зв?язку з чим відсутність під час проведення слідчих дій вантажного автомобіля «Мерседес» не впливає на відтворення обставин кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для встановлення винуватості обвинуваченого. Крім того, прокурор звертає увагу, що жоден з учасників судового провадження не вказує на те, що вантажний автомобіль заважав дорожньому руху.

Також з долучених до матеріалів справи протоколів вбачається, що слідчі експерименти було проведено у відповідності до ст. 240 КПК України із залученням понятих, захисників, за результатами проведення слідчих дій було складено протоколи з урахуванням вимог статей 104-107 КПК України, які підписані усіма особами, що брали в них участь, зауваження і доповнення у протоколі перед підписами відсутні.

Тому з урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що визнання місцевим судом зазначених доказів недопустимими з наведених підстав, є необгрунтованим.

З огляду на те, що суд всупереч вимогам ст. 94 КПК України не дослідив всіх обставин кримінального провадження, необґрунтовано визнав недопустимими докази, не оцінив їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, наведені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону неможливо виправити судом апеляційної інстанції.

Тому, згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України вирок суду підлягає до скасування у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, надати належну оцінку усім доказам в їх сукупності, дослідити всі обставини кримінального провадження та у разі, якщо під час нового розгляду в суді першої інстанції винуватість особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення буде доведено в установленому законом порядку, вирішити питання щодо передбаченої кримінальним законом відповідальності.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 січня 2024 року, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000423 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4