Справа № 592/3279/25
Провадження № 1-кс/592/1667/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 про самовідвід,

установив:

До суду надійшла заява судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 про самовідвід. Свою заяву мотивує тим, що відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями Ковпаківського районного суду м. Суми його визначено головуючим суддею у справі № 592/3279/25, провадження 1-кп/592/406/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні входить прокурор ОСОБА_7 , з яким він разом працював в Апеляційному суді Сумської області, Сумському апеляційному суді та підтримує товариські стосунки. Вважає, що наведені вище обставини у стороннього спостерігача може викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді.

Учасники кримінального провадження про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінального провадження дійшов такого висновку.

Суд встановив, що згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 для розгляду кримінального провадження визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_3 .

З постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 28.01.2025 вбачається, що змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000063 від 20.03.2024, до складу якої включено прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 . Старшим прокурором групи визначено ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст. 76 КПК України визначені умови недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні: 1. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті; 2. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції; 3. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції; 4. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частина 5 ст. 80 КПК України містить вимогу щодо вмотивованості заявленого відводу.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Окрім цього, ЄСПЛ у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

З поданої суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 заяви про самовідвід не вбачається обставин, які б викликали сумніви в його об`єктивності, справедливості і здатності розглянути справу відповідно до закону, а також відсутні вказівки на підстави, що зумовлюють наявність самовідводу.

Крім того, слід зазначити, що дотримання принципів незалежності, безсторонності, забезпечення розгляду справ відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства є обов`язком кожного судді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву про самовідвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 не вмотивованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 376 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 592/3279/25, провадження № 1-кп/592/406/25, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1