Справа № 591/1134/25
Провадження № 1-кс/591/1238/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Представник володільця майна звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що 06 лютого 2025 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт в тому числі на автомобіль «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який раніше був виявлений під час огляду в зв`язку з подією ДТП. На думку заявника, потреба в арешті відпала, оскільки орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення відповідних досліджень та слідчих дій з транспортом, а подальший арешт порушує право власності особи, тому просив скасувати арешт зазначеного майна.

Слідчий в письмовій заяві не заперечив проти клопотання, вважаючи за необхідне залишити заборону відчуження, з огляду на необхідність збереження доказу.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено, що по кримінальному провадженню № 0000166 було накладено арешт в тому числі на зазначений автомобіль, з метою збереження речових доказів.

Підтвердження закінчення досудового розслідування по наведеному провадженню, суду надано не було, як і не спростовано тверджень про приналежність згаданого транспорту заявнику.

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

В свою чергу, в контексті вимог ст.ст. 16, 22, 26 КПК України, наявність потреб в подальшому застосуванні накладеного арешту насамперед покладається на орган досудового розслідування (прокурора), який і повинен доводи зазначені обставини.

Отже, зважаючи на те, що, слідчий не заперечує проти скасування арешту згаданого майна з залишенням в силі заборони відчуження, тобто не наводить підстав для його подальшого утримання в встановлених межах в контексті значення для справи, тому суд, вважає доведеною обставину, передбачену ст. 174 КПК України, для часткового задоволення клопотання (заперечення слідчого в контексті необхідності залишення в силі арешту з метою забезпечення відшкодування збитків, суд знаходить непереконливими, оскільки зазначеним судовим рішення арешт саме з цією метою не накладався).

Відтак, враховуючи, що значення для справи вказаного майна вже повинно бути зафіксовано шляхом проведення відповідних слідчих дій з арештованим майном, беручи до уваги п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а також не те, що слідчий не заперечив проти часткового скасування арешту, тому в подальшому його застосуванні відпала потреба, оскільки існування застосованого заходу в раніше визначених межах в цій ситуації більше порушуватиме право власності особи, ніж сприятиме досягненню мети провадження, а скасування інших встановлених заборон може призвести до втрати доказів.

Отже, клопотання слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково та скасувати арешт автомобіля «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2025 року по кримінальному провадженню № 0000166, в частині встановлених заборон користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1