26.12.2024 Єдиний унікальний № 371/1897/24
провадження № 1-кс/371/488/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1897/24

Провадження № 1-кс/371/488/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 20000247, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2024 року, слідчого СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 зобов`язано надати матеріали кримінального провадження № 0000247.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 25 жовтня 2024 року постановою слідчого СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області закрито кримінальне провадження № 0000247, в якому мали бути встановлені обставини ухилення ОСОБА_6 від виконання судового рішення.

Прийняте рішення вважає передчасним, безпідставним, а також таким, що не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України. У кримінальному провадженні не проведено слідчих дій, спрямованих на повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

Під час розгляду справи заявник та його представник підтримали вимоги за скаргою, просили скасувати рішення слідчого.

Слідчий про розгляд скарги повідомлений належно, в судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінка доданих до скарги письмових доказів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

27 серпня 2024 року до ЄРДР за № 0000247 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Підставою для внесення відомостей в ЄРДР стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 від 25 жовтня 2024 року кримінальне провадження № 0000247, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України, закрито.

Підставою прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчого зазначено відсутність складу кримінального правопорушення.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування встановлено, що в діянні ОСОБА_7 відсутній прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення.

Фактично рішення мотивоване відсутністю суб`єктивної сторони як одного із елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Прийняте рішення не відповідає вимогам закону з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, обов`язок доказування вказаних обставин покладається на дізнавача, слідчого, прокурора.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

За загальним правилом за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу правопорушення.

У мотивувальній частині рішення про закритя кримінального провадження слідчим наведено показання потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 і державного виконавця ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_3 у показаннях наголошував на тому, зщо колишня дружина не допускає його до будинку, належного їм на праві спільної сумісної власності, не виконує рішення суду про усунення перешкод у користуванні будинком.

За мотивами ОСОБА_7 , вона не мала на меті вчиняти перешкоди у діях з виконання рішення Миронівського районного суду Київської області. 03 липня 2024 року її представником було написано заяву про перененсення дати виконавчих дій, 10 липня 2024 року її представником було надіслано на еелектронну пошту Миронівського відділу ДВС документи на підтверження факту її стаціонарного лікування.

Державний виконавець ОСОБА_8 показала, що 07 травня 2024 року до Миронівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області надійшов виконавчий лист №371/1748/23, виданий Миронівським районним судом Київської області 07 травня 2024 року. На виконання судового рішення державний виконавець мав вселити потерпілого ОСОБА_3 до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 04 липня 2024 року було здіснено виїзд за місцем знаходження спірного будинку, де проживає ОСОБА_7 , проте ніхто не відчинив двері, про що складено акт державного виконавця. 11 листопада 2024 року ситуація повторилася, двері ніхто не відчинив. Коли вона прибула на робоче місце, то отримала електронний лист від ОСОБА_7 , датований 10 липням 2024 року, про її лікування, медичний висновок, доданий до заяви, датується 11 липня 2024 року.

Після викладення показань потерпілого та свідків слідчий прописав, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона цього правопорушення. Інших мотивів постанова не містить.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчим при закритті кримінального провадження вищезазначених вимог закону не дотримано, оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування у кримінальному провадженні - це здійснювана у встановленому законом порядку діяльність, що полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У постанові не наведено мотиви та не зазначено докази, на підставі яких слідчий дійшов висновку про те, що в діях особи, на яку вказували потерпілий та державний виконавець ОСОБА_8 , відсутній склад кримінального правопорушення.

Слідчий не навів мотивів, які стали підставою для висновку про відсутність у особи, яку судовим рішенням зобов`язано до вчинення певних дій, прямого умислу на невиконання цього судового рішення, не зазначив, якими доказами спростовуються показання потерпілого та державного виконавця, допитаного як свідка. Не містять таких доказів і матеріали кримінального провадження.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий обмежився викладенням показань потерпілого і свідків та у змісті постанови взагалі не вказав, які фактичні обставини ним встановлені в ході досудового розслідування та якими доказами ці обставини підтверджуються, та не надав жодної оцінки обставинам, які повідомили потерпілий та свідки.

Достатність зібраних у справі доказів для достовірного висновку в кримінальному провадженні визначається внутрішнім переконанням особи, яка їх оцінює.

Внутрішнє переконання як результат оцінки доказів має ґрунтуватися на: 1) доказах, зібраних в установленому законом порядку; 2) доказах, перевірених і розглянутих в установленому законом порядку; 3) розгляді кожного із доказів окремо і всіх у сукупності; 4) всебічному, повному і неупередженому (об`єктивному) розгляді матеріалів кримінального провадження; 5) наявних доказах так, щоб становити єдино можливий висновок із матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження з підстав відсутності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, є передчасним.

За певних обставин ОСОБА_7 вчинено ряд дій спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, про що в своєму рапорті від 27 серпня 2024 року зазначив працівник поліції ОСОБА_9 , що стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки слідчим не встановлені факти, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_7 прямого умислу вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обстави, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, необґрунтованим та не відповідає вимогам закону, суперечить ч. 2 ст. 9 КПК України.

Слідчим не встановлено обставин, які виключають провадження у справі і обумовлюють закриття кримінального провадженгня, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

При проведенні досудового розслідування належить виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обов`язку посадової особи усунути припущене порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 20000247, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2028 року за ч. 1 ст. 382 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 25 жовтня 2024 року, прийняту слідчим СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 20000247, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 20000247 повернути до Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1