Справа № 442/7751/24
Провадження № 1-кп/442/81/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 за № 0000697, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

з участю сторін:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 за № 0000697, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту строком на два місяці. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, спливає строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді домашнього арешту 17.01.2025, який обраний судом та зазначає, що ризики, якими обґрунтовувалося раніше обрання ОСОБА_3 даного запобіжного заходу, зокрема п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час не зникли та не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора, вказав, що є всі підстави для продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу, оскільки такий захід забезпечить процесуальну поведінку останнього.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора оскільки таке не обґрунтоване та нічим не підтверджується, вказав, що його підзахисному слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як ОСОБА_3 покладені на нього судом обов`язки виконує, умови обраного запобіжного заходу не порушує, а відтак не має необхідності продовжувати домашній арешт. Просив суд змінити міру запобіжного заходу його підзахисному з домашнього арешту в певний період доби на особисте зобов`язання.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Одночасно представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк», відкритому на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 .

Подане клопотання в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав, прокурор заперечив, вказуючи на невідповідність клопотання нормам КПК України. Захисник обвинуваченого заперечив проти задоволення клопотання про забезпечення позову, зазначив, що ОСОБА_3 працює і на його рахунок не можна накладати арешт. Думку свого захисника підтримав обвинувачений, який наголосив, що на даний момент гроші на цьому рахунку відсутні.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 13.01.2025 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці, тобто до 13.03.2025 та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено відповідні обов`язки.

Відповідно до положень ст. ст. 131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, згідно із частинами 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді продовження домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують застосування даного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого, а також враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що існують достатні підстави продовжити обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці.

Суд приймає до уваги ту обставину, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби судом враховувались підстави обрання такого та ризики, визначені ст. 177 КПК України, а відтак ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу, на думку суду, не зменшились та невідпали.

Крім цього, необхідно покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,а саме: прибувати на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно, повідомити про це суд, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими (представниками потерпілих) у даному кримінальному провадженні, за винятком необхідності врегулювання питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди.

Таким чином, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Крім того, суд доходить висновку, що на даний час більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт із забороною залишати житло в певний період доби обвинуваченому ОСОБА_3 , а також більш м`які умови цього запобіжного заходу на даному етапі судового провадження не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

При вирішенні питання доцільності зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби на більш м`який запобіжний захід та доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченого під домашнім арештом у певний період доби, та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що її можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду є досить вагомими і достатніми для продовження застосованого щодо обвинуваченого обраного запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд дійшов такого висновку.

У відповідності до вимог ст. ст. 127,128,129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.

Позов забезпечується, зокрема,накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, ч.1 ст.171 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, суд, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні особи, яка звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з аналізу вказаних вище норм вбачається, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Представником потерпілого не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Подане клопотання містить лише формальний виклад обставин справи та норм законодавства.

Враховуючи наведене, доказів на підтвердження викладених у заяві доводів суду не надано, накладення арешту на банківський рахунок не відповідає вимогам розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 7, 20,128, 170, 177, 178, 179, 181, 184, 194, 315, 371, 372, 376, 392КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці, тобто, до 25.04.2025 включно, із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно, повідомити про це;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими (представниками потерпілих) у даному кримінальному провадженні, за винятком необхідності врегулювання питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката - ОСОБА_6 про зміну міри запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

В задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_5 про забезпечення позову - відмовити.

Розгляд даного кримінально провадження призначити в судове засідання на 24.03.2025 о 10.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складено та проголошено о 09.00 год. 27.02.2025.

Суддя ОСОБА_7