Справа № 638/3693/24
Провадження № 1-кп/638/907/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові судове провадження за матеріалами кримінального провадження стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2017 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз,

04.10.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2023 року;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, -

встановив:

Судовим розглядом встановлено, що 27 листопада 2023 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у своєї знайомої ОСОБА_7 , побачив, що на тумбочці біля входу в спальну кімнату стоїть чорного кольору шкірний рюкзак в якому лежить гаманець з грошима в цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 визначивши вищевказаний гаманець з грошима предметом свого злочинного посягання, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України №734/2023 від 10.11.2023, затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_7 порається домашніми справами у сусідній кімнаті і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу дістав із рюкзака, гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не несе, в якому знаходились грошові кошти купюрами 3 шт. номіналом 500 грн., 1 шт. номіналом 100 грн., 1 шт. номіналом 200 грн., загальною сумою 1800 грн., який належить ОСОБА_7 , взяв його у руки та сховав при собі.

Після чого, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану до кінця, разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 26 грудня 2023 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на АЗС «БРСМ», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янко, 1 -В здійснював покупки продуктів харчування та слабоалкогольного напою, побачив стелаж розташований поруч з касовою зоною на якому знаходились шоколадні батончики різних марок та в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_5 визначивши зазначені вище шоколадні батончики предметом свого злочинного посягання, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України №734/2023 від 10.11.2023, затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переконавшись в тому, що оператор робить йому «ход дог» та відвернулась, почав складавати шоколадні батончики «SNIKERS» вагою 112, 5 г., «Kitkat» вагою 64 г., «Kitkat» вагою 42 г., «Bounty» вагою 57 г. до себе в кишеню, та після оплати слабоалкогольного напою та «ход - догу» почав покидати межі торгівельної зали, і в цей час оператор побачила, що в ОСОБА_5 з карманів штанів скричать вище вказані шоколадні батончики, які він не оплачував та стала кричати стій. В цей час ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії перестали бути таємними, не зупинився та продовжуючи вже свій умисел на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України №734/2023 від 10.11.2023, затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, почав бігти з приміщення торгівельної зали АЗС «БРСМ», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янко, 1 -В. В подальшому ОСОБА_5 намагався покинути місце скоєння злочину, тобто виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вибіг з приміщення АЗС «БРСМ», однак розпорядитись викраденим майном, тобто довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, так як був запинений оператором та помічником оператора.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Так, 07 січня 2024 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля нічного клубу « Галактика» за адресою: м. Харків, вул. 23-го Серпня, 12 А, познайомився із раніше не відомим ОСОБА_8 , який на той момент був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час їхнього знайомства, ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_9 , що йому ніде заночувати, та так як в місті комендантська година, додому він не встигне доїхати. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 переночувати у його товариша. Після чого ОСОБА_8 погодився та вони пішли за адресою: АДРЕСА_4 . Прийшовши на вказану адресу, потерпілий ОСОБА_8 , поставив свій мобільний телефон IPhone 13 на 256 GB imei1: НОМЕР_1 на зарядку, поклав свою куртку поруч із собою, і так як він був у стані сильного алкогольного сп`яніння ліг спати, в цей час у з ОСОБА_5 раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_5 визначивши вищевказаний гаманець та мобільний телефон IPhone 13 предметом свого злочинного посягання, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України №734/2023 від 10.11.2023, затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переконавшись в тому, що потерпілий ОСОБА_8 міцно спить, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу дістав із куртки потерпілого його гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не має, всередині якого знаходились банківські картки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , після чого забрав мобільний телефон IPhone 13 разом із зарядним пристроєм вартістю згідно висновку експерта № 331 від 16.01.2023 року - 24 537 грн. 16 коп. та поклав у кишеню своїх штанів.

Після чого, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому умовах воєнного стану до кінця, разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 24 537 грн. 16 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 08 січня 2024 року приблизно о 06 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи адресою: АДРЕСА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця належного потерпілому ОСОБА_8 , в якому перебували банківські картки. Так, ОСОБА_5 перевірив вміст гаманця, який матеріальної вартості для потерпілого не становить, та побачив банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом, номер рахунку: НОМЕР_2 , яка, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст.1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом. В цю мить у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне привласнення офіційного документа, а саме банківської картки «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого офіційного документа, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, незаконно викрав банківську картку, яка надавала доступ до банківського рахунку, на якому знаходились грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_5 розпорядився вказаною банківською карткою на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційого документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, 08 січня 2024 року приблизно о 06 год. 37 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії воєнного стану, поширеного на території України, у той час, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України №734/2023 від 10.11.2023, затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», прямуючи по вул. Отакара Яроша у місті Харкові, та утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), яка надавала доступ до банківського рахунку, на якому знаходились грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 в цю мить виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що грошові кошти, доступ до яких надається вказаною банківською карткою, належать потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_5 08.01.2024 о 06 год. 37 хв., підійшов до супермаркету « Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд.7, та, використовуючи банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 188 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 188 грн. 00 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 06 год. 54 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до Кисету ТТ 780, точна адресу якого під час досудового розслідування встановити не вдалося, та, використовуючи банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 573 грн 50 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 573 грн. 50 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 07 год. 08 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до BILLA CAFE, яке розташоване за адресою: м. Харків, більш точної адреси в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, та, використовуючи банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 208 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 208 грн. 00 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 07 год. 32 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов до супермаркету « Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. 23- го Серпня, буд. 10/12 та використовуючи банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 629 грн 12 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 629 грн. 12 коп

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 07 год. 36 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та перебуваючи за вищевказаною адресою, а саме у супермаркеті «Посад» та знову використовуючи банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 633 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 633 грн. 00 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 07 год. 44 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та перебуваючи за вищевказаною адресою, а саме у супермаркеті « Посад» та знову використовуючи банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив купівлю товару на суму 927 грн 60 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 927 грн. 60 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та перебуваючи в супермаркеті « Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. 23-го Серпня, буд. 51, та знову використовуючи банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив зняття готівки в банкоматі на суму 3 200 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3 200 грн. 00 коп.

Далі, 08 січня 2024 року приблизно о 10 год. 44 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_8 , утримуючи при собі раніше викрадену банківську картку «Приватбанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та перебуваючи у ТЦ « Каштан» за адресою: м. Харків, вул. 23-го Серпня, буд. 67А, використав банківську картку «ПриватБанк» з безконтактним чіпом (номер рахунку: НОМЕР_2 ), здійснив зняття готівки в банкоматі на суму 100 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 100 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6 459 грн. 22 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 09.01.2024, приблизно о 20 год. 54 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період воєнного стану, знаходячись в приміщенні магазину «Чудо - Маркет» розташований за адресою: м. Харків, вулиця 23 Серпня, 29, будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» до якого було внесено зміни Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №3429-IX від 08.11.2023, вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями не спостерігають оточуючі, підійшов до стелажу з товарами.

Знаходячись біля стелажу з товарами, ОСОБА_5 взяв з торгівельної полиці супермаркету два шматки сьомги слабосоленої вагою 180 г. торгової марки «Завжди літо» у товарному вигляді без явних видимих ушкоджень, вартість якого згідно висновку за результатами проведення судово товарознавчої експертизи № 321 від 17.01.2024 вартістю 264 грн. 10 коп., за один, загальною вартістю 528 гривень 20 копійок. та поклав її до рукава куртки. Після чого, ОСОБА_5 пройшов касову зону не оплативши товар та з місця вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину зник, обернувши викрадені два шматки сьомги слабосоленої вагою 180 г. торгової марки «Завжди літо» на свою користь, чим спричинив шкоду ТОВ «Октант Трейд ТОВ» () матеріальну шкоду на суму 528 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Стосовно епізодів від 27.11.2023 року з крадіжкою гаманця ОСОБА_7 на суму 1800,00 грн. та від 09.01.2024 року з крадіжкою у ТОВ «Октант Трейд ТОВ» двох шматків слабо соленої сьомги вартістю 528,20 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається вразі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закон України №3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким встановлено 2684,00 гривень (2023 рік) та 3028,00 грн. (2024 рік).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684,00 грн.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 оскільки інкримінується викрадення чужого майна на суму, що становить менше 2684,00 гривень за епізодом від 27.11.2023 року із потерпілою ОСОБА_7 та менше 3028,00 гривень за епізодом від 09.01.2024 року із потерпілим ТОВ «Октант Трейд ТОВ».

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

ОСОБА_5 під часу судового розгляду не заперечував проти закриття провадження в частині вищевказаних епізодів у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочинів визнав повністю, крім епізоду від 26.12.2023 року на АЗС «БРСМ». Зазначивши, що в той день заходив туди, щоб купити хот-дог та банку слабоалкогольного напою «Рево» та взяв ще 10 шоколадок. Коли почав виходити, потерпіла спитала, що в мене у кишені, і він показав шоколадки та віддав їх, оскільки вони не були оплачені. Зазначив, що ніхто не кричав йому вслід, не зупиняв. Оператор АЗС не бачила, що він вкрав шоколадки. Вони разом вийшли з АЗС та саме на вулиці він все віддав. Підсумував, що не визнає кваліфікації вказаного епізоду як замах на грабіж, оскільки на його думку це була крадіжка. Щодо всіх інших епізодів, то провину у визнав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду їх за правилами ч.3 ст. 349 КПК України.

За епізодом від 26.12.2023 року судом ухвалено рішення про дослідження повного обсягу доказів. За всіма іншими епізодами судом ухвалено рішення про дослідження доказів за правилами ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала покази, згідно яких зазначила, що 26.12.2023 року працювала касиром на АЗС. Особа ОСОБА_5 їй відома. Коли вона була касі, ОСОБА_5 зайшов на АЗС на попросив хот-дог та батончик «Баунті». Коли ніхто не бачив, взяв шоколадні батончики «Снікерс». Він їх вкрав, однак вона побачила це та повернула їх. ОСОБА_5 після її зауваження почав тікати. Оператор АЗС і клієнт підбігли та затримали ОСОБА_5 . Поліцію викликала служба охорони. Сам ОСОБА_5 не був агресивний, а навіть навпаки загальмованим. Вкрадений товар повернув після затримання, коли намагався втекли з АЗС.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що в той день він працював помічником оператора АЗС, коли побачив конфлікт касира та ОСОБА_5 . Після цього він дізнався, що відбулась крадіжка шоколадних батончиків. ОСОБА_5 не хотів їх повертати та намагався втекти, коли він із клієнтом затримали обвинуваченого. Після цього приїхала служба охорони. Також зазначив, що не пам`ятає чи повернув ОСОБА_5 вкрадені шоколадки.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, його винуватість у вчиненому повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів, як і спростовується цими ж доказами його захисна позиція, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.12.2023 року;

- протоколом огляду місця події від 27.12.2023 року, з фототаблицями та відеозаписом, час початку 00,20 год., час закінчення 00,52 год., відповідно до якого старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ; під час огляду, зокрема встановлено, що огляд місця події проводиться за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, 1В АЗС «БРСМ». Під час огляду місця події виявлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тілобудови, одягнутий в чорний одяг. Також під час огляду було встановлено, що ОСОБА_5 намагався викрасти товар, але його зупинили співробітники АЗС БРСМ ОСОБА_10 . За вказаною адресою, а саме за прилавком виявлено продукти, які ОСОБА_5 намагався вкрасти: 1) шоколадний батончик «Снікерс Супер +1» вагою 112,5 гр. у кількості 8 штук без пошкодження і слідів експлуатації; 2) шоколадний батончик «Баунті» вагою 57 гр. у кількості 1 штука; 3) шоколадний батончик марки «КітКат» вагою 64 гр. у кількості 1 штука; 4) шоколадний батончик «КітКат» вагою 42 гр. Дані батончики без пошкодження, упаковка цілісна.

- відеозаписом з камер спостереження АЗС «БРСМ» з подіями від 26.12.2023 27.12.2023 року, оглянутим у судовому засіданні;

- висновком експерта №320 від 17.01.2024 року згідно якого ринкова вартість викраденого майна, а саме восьми великих батончиків «Снікерс», одного великого батончика «КітКат», одного маленького батончика «КітКат» та одного маленького батончика «Баунті» на момент скоєння кримінального правопорушення злочину, станом на 26.12.2023 року, складала 650,89 грн.;

- протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2024 року, час початку 16,30 год., час закінчення 16,42 год, відповідно до якого слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області у присутності двох понятих проведено впізнання ОСОБА_10 особи, яка 26.12.2023 року вкрала шоколадні батончики на АЗС «БРСМ», яка показала, що злочин був вчинений особою на фото №1 ( ОСОБА_5 ). ОСОБА_10 впізнала особу за загальними рисами обличчя та татуюванням на обличчі;

- протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2024 року, час початку 15.37 год., час закінчення 15.55 год, відповідно до якого слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області у присутності двох понятих проведено впізнання ОСОБА_11 особи, яка 26.12.2023 року вкрала шоколадні батончики на АЗС «БРСМ», яка показала, що злочин був вчинений особою на фото №1 ( ОСОБА_5 ). ОСОБА_11 впізнав особу за загальними рисами обличчя та татуюванням на обличчі;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 25.01.2024 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 року за участю ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в присутності понятих із застосуванням відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_5 на місці події на АЗС «БРСМ» обставин вчинення ним кримінального правопорушення 26.12.2023 року.

Суд вважає, що на відміну від крадіжки, грабіж за способом його вчинення це не таємне, а відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Під час грабежу винний прагне діяти відкрито, ігноруючи можливий опір з боку потерпілого та інших сторонніх осіб. При цьому не має значення, чи вживали вказані особи заходів для того, щоб припинити викрадення. Останнє під час грабежу вчинюється заздалегідь очевидно, помітно для інших осіб, і така відкритість підвищує (порівняно з крадіжкою) суспільну небезпеку викрадення. Як убачається зі встановлених судом обставин кримінального провадження, ОСОБА_5 , зайшовши до магазину АЗС, в той час коли нікого там не було, замовив необхідний йому товар. Після того безперешкодно забрав товар (шоколадні батончики), з якими вибіг з магазину. Отже, ОСОБА_5 усвідомлював, що продавцю було відомо, що саме біля нього вона поставила товар на його замовлення, при цьому інших осіб у магазині не було; відстань між ним і продавцем була незначна, а сам товар лише ненадовго вибув з її візуального контролю. У зв`язку із цим зазначені обставини, а саме те, що подія відбувалась в одному приміщенні (магазині АЗС), де крім продавця та ОСОБА_5 нікого не було, останньому, на його прохання, було надано конкретний товар (хот-дог), коли касир відволіклась, у невеликий проміжок часу було викрадено батончики. Отже, судом встановлено наявність суб`єктивного критерію грабежу усвідомлення винною особою того, що протиправне заволодіння майном відбувається відкрито (в присутності інших осіб).

Інші докази, що стосуються епізодів кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 судом не досліджувались на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та викраденні офіційого документу, вчиненому з корисливих мотивів та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами (ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України) та проступком (ч.1 ст. 357 КК України), відомості про особу винного, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вирішуючи відповідно до ст. 66 КК України питання наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, у кримінальному провадженні відсутні дані, що вказують на наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так, Верховний Суд неодноразово зазначав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к, від 18.09.2019 у справі №166/1065/18).

Суд не визнає в якості пом`якшуючої покарання ОСОБА_5 обставини щире каяття у вчиненому, оскільки обрана обвинуваченим позиція не свідчить про щире усвідомлення своєї провини, відсутні також відомості на підтвердження того, що він компенсував потерпілим завдану шкоду чи вчинив інші позитивні дії, спрямовані на виправлення зумовленої кримінальними правопорушеннями ситуації. Крім того, поведінка ОСОБА_5 щодо систематичності вчинення корисливих злочинів свідчить про відсутність в нього намірів стати на шлях виправлення.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_5 , судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз 04.10.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2023 року,не одружений, не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення в межах санкції інкримінованих статей та на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточного покарання у виді позбавлення волі.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного, ОСОБА_5 , дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання останнього можливе лише при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності кримінального правопорушення і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні у строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 29 січня 2024 року, тобто з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст. 178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на переконання суду до набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

Кримінальне провадження № 0002966 від 05.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України за дрібне викрадення чужого майна у частині епізоду від 27.11.2023 року з потерпілою ОСОБА_7 , на суму 1800,00 грн., що становить менше 2684,00 гривень та за епізодом від 09.01.2024 року з потерпілим ТОВ «Октанд Трейд ТОВ» на суму 528,20 грн., що становить менше 3028,00 грн. - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 29.01.2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 29.01.2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2749 гривень 80 копійок на відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Витрати за проведення судових експертиз за епізодами, стосовно яких судом прийнято рішення про закриття на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння віднести на рахунок держави.

Речові докази 1-н диски з відеозаписами з камери відео спостереження приміщення торгового залу АЗС БРСМ; 1-н диск з відеоспостереженням супермаркету «КЛАС»; 1-н диск з відеозаписом з камери відеоспостереження приміщення торгового залу супермаркету «Чудо» зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ мобільний телефон марки Iphone 13, 256 Gb синього кольору, imei НОМЕР_1 залишити власнику.

Копію вироку після набрання законної сили направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: