Справа №487/142/25
Провадження №1-кп/487/424/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора-стажиста Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 за №0001626 за обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше судимий, засуджений 05.03.2025 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2024 року приблизно о 10.25 год, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував поблизу автобусної зупинки «Аграрний університет вул. Водопровідна», яка розташована біля будинку № 8 за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Центральний, де також перебував потерпілий ОСОБА_6 . Знаходячись у вказаному місці у вказаний час, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити його суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_4 наніс один удар рукою в область голови потерпілому ОСОБА_5 від чого потерпілий впав. Після цього ОСОБА_4 наніс один удар ногою в область голови та не менше двох ударів ногою в область тулуба ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні пошкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням уламків, забою м`яких тканин лівого ока, гематоми повік лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Усі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також усних заяв в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілого, за відсутності заперечень та сумнівів, ураховуючи думку прокурора, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що дійсно у вказаний день був у продуктовому магазині біля автобусної зупинки «Аграрний університет Водопровідна» та хотів купити печиво. Потерпілий, який також був у вказаному магазині, запідозрив його в умислі крадіжки печива. Обвинуваченого образила така підозра, що спровокувало його на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Вийшовши з потерпілим з магазину, обвинувачений наніс йому один удар правою рукою в область голови, від чого потерпілий упав. Після цього він наніс кілька ударів ногою, ймовірно правою, в область голови та тулуба. Про свої дії обвинувачений дуже шкодує.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що нанесенням йому тілесних ушкоджень обвинувачений відреагував на його зауваження щодо умислу крадіжки в магазині печива.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 свої вини, його вина підтверджується наданими прокурором доказами:

- витягом з ЄРДР від 31.10.2024;

- протоколом огляду місця події від 30.10.2024;

- таблицею зображень до протоколу огляду місця події в м. Миколаєві по проспекту Центральному, 8;

- постановою про визнання, залучення до кримінального провадження речового доказу від 10.11.2024, а саме змиву РБК;

- протоколом огляду речей та документів (відеозаписів) від 05.11.2024;

- постановою про визнання і приєднання до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 05.11.2024, а саме оптичного диску DVD-R Axente 4,7 gb;

- висновком експерта №989 від 20.12.2014, згідно якої у ОСОБА_5 мали місце тілесні пошкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням уламків, забою м`яких тканин лівого ока, гематоми повік лівого ока. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від ударних дій тупими твердими предметами, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, ноги та інше. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк 30.10.204 не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього не виключається;

Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин, суд висновує, що вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, доведено та кваліфікація його дій є вірною - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

При обранні покарання суд ураховує:

- що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України віднесено до кримінальних проступків;

- особу правопорушника ОСОБА_4 , який неодружений, не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, про місцю проживання позитивно не характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, засуджений вироком Заводського районного суду від 05.03.2025 (справа №487/726/25. Провадження №1-кп/487/447/25), який набрав законної сили 08.04.2025, до 5 років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України;

- до обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття;

- обставини, визначені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю (зазначене підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_5 ).

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Метою виправлення особи є виховання законослухняності і поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, усвідомлення негативних наслідків, до яких призвело вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

- у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України;

- відповідно до положень Загальної частини КК України;

- ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України - принципів законності, справедливості, а також необхідності та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його відношення до вчиненого злочину, а саме засудження свого вчинку та щире каяття, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, визначене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік.

При цьому суд ураховує, що даний кримінальний проступок ОСОБА_4 вчинив до ухвалення 05.03.2025 вироку Заводським районним судом м. Миколаєва у справі №487/726/25, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.04.2025. А тому суд остаточно визначає покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2025 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати на залучення експерта відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 393-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2025, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у справі - оптичний диск DVD-R Axente 4,7 gb - зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Потерпілий має право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1