Справа № 953/1155/23
н/п 1-кп/953/330/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м.Харкова, клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженні №0002372 від 08.12.2022, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харкова, громадянину України, з середньою технічною освітою, який офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Сторона захисту при розгляді клопотання не заперечувала, разом з цим прохала застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

10.12.2022 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів, тобто до 04.02.2023, визначена застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480, 00 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 03 січня 2025 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 214 720 гривень - до сплину терміну тримання під вартою.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою змінено на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), який встановлено строком на два місяці до 26.02.2025. На підставі ч.5 ст.194 КПК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози); повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд за кордон і в`їзд в Україну.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 26.02.2025, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно зі статтею 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Суд вважає встановленим продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суддя, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, суд враховує, що:

- ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

-дані щодо його особи, який офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, має на утримані малолітню дитину.

Суд зазначає, що зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували як на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і на час обрання та продовження обвинуваченій запобіжного заходу, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченим моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час дії воєнного стану.

Отже, враховуючи продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), з продовженням строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, визначених ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.12.2025, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), який встановити строком на два місяці до 21.04.2025.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози); повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд за кордон і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченої через прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова в Харківській області ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали до 21.04.2025 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1