В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000977 від 07.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за таких обставин.

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до дружини ОСОБА_6 .

Так, 04.12.2022 о 04.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, висловлював нецензурну лайку та погрози фізичної розправи на адресу своєї дружини ОСОБА_6 , чим вчинив психологічне домашнє насильство. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 16.01.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

30.09.2023 о 17.30 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, виказував образи образливими словами та не пускав до будинку свою дружину ОСОБА_6 , чим вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 15.11.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

19.11.2023 о 11.50 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , виказував образи та погрози а також не пускав до дому свою дружину ОСОБА_6 , чим вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 08.01.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

25.12.2023 о 10.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, виказував образи та погрози по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , чим вчинив психологічне домашнє насильство. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 21.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

?25.05.2024 о 10.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_6 словами нецензурної лайки, ображав її непристойними словами та принижував, висловлював в її адресу погрози смертю, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

26.05.2024 о 07.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кричав в адресу своєї дружини ОСОБА_6 словами нецензурної лайки, ображав її непристойними словами та принижував, висловлював в її адресу погрози фізичної розправи, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

08.06.2024 о 13.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_6 погрози смертю, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

15.06.2024 о 07.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_6 непристойними словами та принижував, висловлював в її адресу погрози смертю, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

Агресивна поведінка ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння заподіює ОСОБА_6 інтенсивні негативні психоемоційні переживання: страх за своє життя та здоров`я, напругу та тривожне очікування чергового ображення, почуття приниження, нестійкий та пригнічений настій, чим завдає їй психологічні страждання.

Внаслідок агресивної поведінки чоловіка протягом останнього року у ОСОБА_6 виникають негативні психоемоційні зміни; обставини спільного проживання з чоловіком погіршують соціальну самореалізацію потерпілої, позбавляють її повноцінного відпочинку, обмежуючи їх соціальне функціонування та погіршуючи якість її життя.

Внаслідок агресивної поведінки чоловіка у потерпілої ОСОБА_6 виникають інтенсивні переживання страху за своє життя та здоров`я, тривожного очікування, напруги, образи та приниження. Тривала психотравмувальна сімейна ситуація є домінуючою проблемою в поточному житті потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину фактично не визнав та пояснив, що з початку війни він зі своєю дружиною ОСОБА_6 перебуває у неприязних відносинах, яка з того часу перестала вдома готувати та прибирати, а займається лише своїм особистим життям. Нецензурні висловлювання під час сварок з потерпілою допускав, однак нецензурні висловлювання були не в бік дружини, а просто «в повітря». При цьому, зазначив, що алкогольними напоями не зловживає та фізично потерпілу ніколи не кривдив, жодного разу не бив. Просив врахувати, що потерпіла постійно провокує його, а потім викликає працівників поліції. Вважає, що потерпіла робить це свідомо та спеціально, щоб вижити його з будинку, проте іншого житла він не має. В зазначені в обвинувальному акті дати та час він не вчиняв домашнє насильство, не виражався нецензурною лайкою та не погрожував фізичною розправою, відносно своєї дружини ОСОБА_6 . При цьому, підтвердив, що дійсно відносно нього були складені працівниками поліції протоколи за домашнє насильство в сім`ї та ухвалені постанови Бориспільським міськрайонним судом про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, які він в апеляційному порядку не оскаржував та всі штрафи сплатив повністю.

Не дивлячись на позицію та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується такими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачений є її чоловіком, з яким вони разом прожили вже більше 30 років, у них є спільний син, який зараз знаходиться на війні. ОСОБА_4 тривалий час зловживає спиртними напоями, але все погіршилося з початку війни. З того часу він вживає алкоголь щодня та після його вживання стає дуже агресивним, постійно вчиняє сварки. Всі обставини домашнього насильства одинакові. Так, 04.12.2022 року, 30.09.2023 року, 19.11.2023 року, 25.12.2023 року,25.05.2024 року, 26.05.2024 року, 08.06.2024 року, 15.06.2024 року, її чоловік ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погрозах фізичною розправою та образах, у зв`язку з чим вона неодноразово викликала працівників поліції. Зазначила, що ОСОБА_4 неодноразово судом притягувався до адміністративної відповідальності.

Протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2024, встановлено, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за їх спільним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, останній факт був 20.04.2024 року; даними витягу з ЄРДР вбачається, що 07.05.2024 по даному факту внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України.

Даними протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2024, згідно якої вона просить притягти до відповідальності ОСОБА_4 за систематичне вчинення відносно неї домашнього насильства психологічного характеру, що мало місце 25.05.24 р., 26.05.24 р., 08.06.24 р., 15.06.24 р., за адресою: АДРЕСА_1 ; даними витягу з ЄРДР вбачається, що 26.06.2024 по даному факту внесено відомостіпро вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України.

Запитом до начальника Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо надання інформації відносно ОСОБА_4 в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України; листом пронадання інформації від 10.05.2024 (відповідь на запит), встановлено, що громадянин ОСОБА_4 з 03.06.2022 року перебуває на профілактичному обліку у Бориспільському РУП ГУНП в Київській області, як особа, яка вчиняє домашнє насильство з активною категорією «Кривдник»; надано копії протоколів про адміністративне правопорушення складені за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 та копії постанов про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП; надано копії термінових заборонних приписів винесених стосовно ОСОБА_4 .

Даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102» (далі АРМ 102), згідно якого 04.12.2022 о 11 год. 16 хв. у чергову частину телефоном від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що буянить чоловік, агресивний. Виїздом працівників поліції було встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , створює психологічний тиск відносно своєї дружини ОСОБА_6 . Працівники поліції склали відносно ОСОБА_4 адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП та винесли тимчасово заборонний припис стосовно останнього на 5 діб.

Копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2023 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 04.12.2022 року о 04 год. 00 хв., та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Даними копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 282222 від 04.12.2022 року винесеного Бориспільським РУП ГУНП в Київській області стосовно ОСОБА_4 строком на 5 діб з забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6

АРМ 102, згідно якого 25.12.2023 о 10 год. 14 хв. у чергову частину телефоном від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що буянить чоловік та перерізав кабеля до відеокамер. Виїздом працівників поліції було встановлено, що ОСОБА_4 ображає свою дружину ОСОБА_6 образливими словами та виказував погрози на її адресу.Працівники поліції склали відносно ОСОБА_4 адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП та винесли тимчасово заборонний припис стосовно останнього на 10 діб.

Даними копії постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 25.12.2023 року о 10 год. 00 хв., та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 441085 від 25.12.2023 року винесеного Бориспільським РУП ГУНП в Київській області стосовно ОСОБА_4 строком на 10 діб з забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 .

Даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102», згідно якого 19.11.2023 о 11 год. 51 хв. у чергову частину телефоном від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що чоловік погрожує їй розправою. Виїздом працівників поліції було встановлено, що ОСОБА_4 виказує образи та погрози , а також не пускає свою дружину ОСОБА_6 до будинку. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_4 адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП та винесли тимчасово заборонний припис стосовно останнього на 10 діб.

Копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.01.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 19.11.2023 року о 11 год. 50 хв., та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 351731 від 19.11.2023 року винесеного Бориспільським РУП ГУНП в Київській області стосовно ОСОБА_4 строком на 10 діб з забороною відповідно по всіх трьох пунктах.

Копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 30.09.2023 року о 17 год. 30 хв., та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 351537 від 30.09.2023 року винесеного Бориспільським РУП ГУНП в Київській області стосовно ОСОБА_4 строком на 5 діб з забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 693 від 12 червня 2024 року встановлено, що агресивна поведінка чоловіка в стані сп`яніння протягом останнього року заподіює ОСОБА_6 інтенсивні негативні психоемоційні переживання: страх за своє життя та здоров`я, напругу та тривожне очікування чергового ображання, почуття приниження, нестійкий та пригнічений настрій, чим завдає ОСОБА_6 психологічних страждань. Внаслідок агресивної поведінкичоловіка протягом останнього року у ОСОБА_6 виникають негативні психоемоційні зміни; обставини спільного проживання з чоловіком погіршують соціальну самореалізацію потерпілої, позбавляють її повноцінного відпочинку, обмежуючи її соціальне функціонування та погіршуючи якість її життя. Внаслідок агресивної поведінки чоловіка, у потерпілої ОСОБА_6 виникають інтенсивні переживання страху за своє життя та здоров`я, тривожного очікування, напруги, образи та приниження. Тривала психотравмувальна сімейна ситуація (агресивна поведінка чоловіка) є домінуючою проблемою в поточному житті потерпілої.

Даними аудіо- та відеозапису, наданих потерпілою ОСОБА_6 , які відтворено та прослухано у судовому засіданні, та з яких вбачається як ОСОБА_4 неодноразово висловлювався нецензурною лайкою по відношенню до потерпілої ОСОБА_6 , а також висловлював погрози фізичною розправою та образи в бік останньої.

Протоколом огляду документів від 27.06.2024, згідно якого об`єктом огляду є DVD-R диск, який було долучено до матеріалів кримінального провадження на підставі заяви потерпілої, при відкритті вказаного диска встановлено, що на ньому знаходяться 13 аудіо файлів ті один відео файл, зазначені файли містять фрагменти аудіо - та відеозаписів, які містять інформацію про обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Суд наголошує на тому, що судовий розгляд проведений на основі принципів змагальності та диспозитивності. За клопотанням прокурора, яке було підтримано стороною захисту, всі свідки зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування виключені зі списку свідків сторони обвинувачення та не допитувались.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Показання обвинуваченого, в яких він заперечує свою вину у вчиненні домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_6 при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене, оскільки такі показання обвинуваченого в достатній мірі спростовується дослідженими та ретельно проаналізованими судом доказами, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів. Посилання обвинуваченого на те, що на причиною конфліктів з дружиною є її постійні провокації не може вважатися умовою та/або наслідком виключення відповідальності за вчинене діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що відносно нього були складені протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, за наслідками розгляду яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень, про які він достовірно знав, оскільки був присутнім під час судових засідань та які він не оскаржував, що свідчить про його згоду з прийнятими рішеннями, тобто згоду з обставинами та фактами, викладеними у вищевказаних постановах про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ігор Тарасов проти України» зазначив, що ст. 4 Протоколу 7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, однин і той самий час, та сама поведінка особи). Високий Суд констатував порушення ст. 4 Протоколу 7 у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення на неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння.

Водночас у рішенні у справі «А та Б проти Норвегії» Європейський суд з прав людини зауважив, що держави повинні мати можливість законно обрати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи. У зазначеній справі Високий Суд не знайшов порушень ст. 4 Протоколу № 7, оскільки застосування подвійних видів штрафів до заявників здійснювалося належним чином, передбачалось у рамках однієї з процедур, які були тісно пов`язаними між собою за своєю суттю та в часі. Як зазначено у вказаному рішенні, ст. 4 Протоколу № 7 не виключає проведення подвійного провадження (у рамках кримінального та адміністративного права) у разі виконання певних умов. Зокрема, для того, щоб не відбулося забороненого подвійного засудження чи покарання, провадження мають бути об`єднані на комплексній основі та утворювати єдине ціле. Наведене означає не тільки те, що мета й засоби, які використовуються для її досягнення, мають доповнювати одне одного за своєю суттю і бути пов`язані в часі, але й те, що можливі наслідки такого правового реагування на відповідну поведінку повинні бути пропорційними та передбачуваними для осіб, яких вони стосуються.

Статтею 126-1 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосовуваного до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах. Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за ст. 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є тривалим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 КК, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд (справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20). Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК, підлягає доказуванню в установленому законом порядку. Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Разом з цим ст. 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК. Тобто факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

За таких обставин те, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Тобто попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення протиправних дій щодо певної потерпілої особи чи осіб і настання конкретних наслідків, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.

Відповідно обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, є також наслідки у вигляді фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. При цьому шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, яка могла бути чи завдана потерпілій особі, передбачена як наслідок адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 КУпАП, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи», що є наслідком кримінально-караних діянь, визначених ст. 126-1 КК, на чому також раніше наголошував Верховний Суд (справа № 583/3295/19, провадження № 51-6189 км 20).

Суд вважає, що ОСОБА_4 , вчиняючи домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 кожного разу, завдавав шкоди її психологічному здоров`ю. Систематичність застосованого до потерпілої психологічного насильства викликало у неї психічні страждання та погіршення якості її життя.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти життя та здоров`я особи і у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, схильний до вжиття спиртних напоїв. Отже, з огляду на положення ст.. 5 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 3 (три) роки. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України слід покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім того, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, слід застосувати до ОСОБА_4 обмежувальнийзахід та направити його для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1