КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/824/1929/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу представника за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, та зобов`язано уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року, та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою ОСОБА_4 .

З посиланням на положення КПК України, постанови Верховного Суду, апелянт зазначив про те, що Головне слідче управління Національної поліції України вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, рішення суду є необґрунтованим та невмотивованим, не відповідає вимогам статті 370 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наголошує, що відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2024 року № 2-814/10 (провадження № 61-1329ск24), перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції відповідає принципу інстанційності судової системи та забезпечує виконання головного завдання - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є наданням новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Апелянт вказує про те, що 25 листопада 2024 року за вх. K-30366/ез до ГСУ НПУ електронним зв`язком надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 22 листопада 2024 року. Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС № 100 від 8 лютого 2019 року, розгляд вказаної заяви ОСОБА_4 та прийняття рішення доручено Головному управлінню Національної поліції у місті Києві (далі - ГУНП у м. Києві), про що заявника поінформовано листом ГСУ від 3 грудня 2024 року № . 4 грудня 2024 року відомості, викладені в заяві ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року зареєстровано в журналі єдиного обліку Дарницького УП ГУНП у м. Києві та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000254, розпочатого 2 жовтня 2023 року за заявою вказаного громадянина, про що його поінформовано листом від 11 грудня 2024 року за № 2/.Зважаючи на зазначене, у ГСУ НПУ розгляд заяви ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року відповідно до статті 214 КПК України не здійснювався.

З посиланням на Порядок внесення відомостей до ЄРДР, регламентований статтею 214 КПК, та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення, апелянт наголошує, що повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами, незалежно від джерел надходження такої інформації, не передбачається, й, оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

6 грудня 2024 року до ГСУ НПУ надійшла повістка слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 2 грудня 2024 року у справі № 757/56371/24-к про виклик до суду на 19 грудня 2024 у справі за скаргою ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 22 листопада 2024 року.Листом ГСУ НПУ від 18 грудня 2024 року № слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 поінформовано з указаних питань та про результати розгляду заяви ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року. Однак, в ухвалі від 19 грудня 2024 року слідчий суддя не зазначає про надходження до суду заперечень, надісланих листом ГСУ НПУ.

Окрім того, всупереч вимог КПК України та висновкам, викладеним у рішеннях Верховного Суду, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі взагалі не обґрунтував мотиви та підстави, якими б встановлювалося, що заява ОСОБА_4 містить відомості саме про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вважає ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року невмотивованою та незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Вказане рішення надійшло до ГСУ НПУ лише 2 січня 2024 року.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, слід дійти такого висновку.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував що, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).

Приписи ст. 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження, визначають в частині 6, що загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст. 7 цього Кодексу, застосовуються коли його положення не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК). Її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з частиною першої якої, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 307 КПК України з урахуванням Рішення Конституційного Суду (№ 4-р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року), яким визнано неконституційним положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а також положеннями ст. 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

При цьому слід врахувати постанову Верховного Суду від 7 червня 2022 року

м. Києва (справа № 522/17750/20, провадження № 51-4121км21), в якій колегія суддів дійшла висновку, що «Конституційний Суд України своїм Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, … визнав неконституційним положення частини 3 статті 307 КПК в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. Мотивуючи своє Рішення, Конституційний Суд України перш за все виходив з необхідності судового захисту прав і свободи людини і громадянина (частини перша і друга статті 55 Конституції України). Конституційний Суд України також зазначив, що має бути забезпечений судовий контроль принаймні двома судовими інстанціями за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення (п. 5 Рішення). Таким чином, зазначене Рішення стосується забезпечення права особи на судовий захист від конкретного виду бездіяльності слідчого чи прокурора, а саме невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і випливає з конституційний гарантій захисту прав людини. Міркування, на яких ґрунтується Рішення Конституційного Суду України, жодним чином не можуть бути застосовані до оскарження рішення, яким суд зобов`язав прокурора чи слідчого здійснити таку дію. У разі, коли суд зобов`язує прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР, права особи, яка оскаржувала їх бездіяльність, на судовий захист реалізуються у першій інстанції, й тому їх захист не вимагає існування другої інстанції, як у випадку відмови суду зобов`язати прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР. Верховний Суд вже вирішував подібне питання, зокрема у постанові від 11 лютого 2021 року (справа № 405/5435/20, провадження № 51-4651км20). На підставі аналізу статті 3, частин 1 та 2 статті 55, пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 307 КПК, рішень Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019, від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020, від 9 лютого 1999 року № 1-7/99, від 17 березня 2020 року № 5-р/2020 Суд дійшов висновку, що положення частини 3 статті 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є неконституційним лише в частині оскарження в апеляційному порядку звернення з апеляційною скаргою саме особи/індивіда»

За наведеного, ГСУ НП України не є суб`єктом оскарження ухвали слідчого судді, якою зобов`язано уповноважену особу ГСУ НП України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою фізичної особи про вчинення кримінального правопорушення, в апеляційному порядку, та на відміну від рішення, яким особі відмовлено зобов`язати відповідних уповноважених осіб здійснити такі дії, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу. Окрім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана ГСУ НП України, яке не є суб`єктом оскарження ухвали слідчого судді, якою зобов`язано уповноважену особу ГСУ НП України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою фізичної особи про вчинення кримінального правопорушення, а, окрім того, оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, слід дійти висновку про відмову у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою з поверненням апелянту поданої апеляційної скарги.

За таких обставин питання поновлення строку на апеляційне оскарження не вирішується.

Керуючись п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГСУ НП України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, та зобов`язано уповноважену особу ГСУ НП України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 22 листопада 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати представнику представника за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2