Справа 521/3100/25
Провадження 1-в/522/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Приморського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Райгород, Немирівського р-н, Вінницької обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 5 (п`ять) років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки на підставі ст. 75 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, яке обґрунтоване тим, що з 07.01.2025 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2024 року, яким останнього було засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886 IX « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Вказаним законом внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з яким, дрібним викраденням чужого майна вважається, крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищезазначене та ті обставини, що правопорушенням заподіяна матеріальна шкода на суму 2248 грн. 00 копійок, орган пробації просить задовільнити подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2024 року у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, водночас суду надано заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак заяви про розгляд подання за його відсутності або причин неприбуття в судове засідання не надав.

Прокурор вважала можливим проведення судового засідання за відсутністю інших учасників, та не заперчувала проти задоволення подання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2024 року визнано винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок суду, після набуття ним сили, спрямовано на виконання до органу пробації - Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. Станом на день звернення уповноваженого органу з питань пробації до суду іспитовий строк засудженого не закінчився.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 30.01.2024 року на загальну суму 2248 грн 00 коп

Відповідно до п. 13 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, виникають такі юридичні факти, які призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним з них є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, передбачене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотню дію кримінального закону у часі.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон України № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положень ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року складає 3 028 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становила 1 514 грн 00 коп. (3028,00 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 514,0 х 2 = 3028,00 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_5 у 2024 році, яка становить 2248,00 гривень, була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 3028,00 гривень у 2024 році. В даному випадку сума є нижчою, що свідчить про наявність підстав для звільнення його від покарання відповідно до норм ч.2 ст. 74 КПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Малиновським районним судом м. Одеси від 12.06.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, тобто у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Подання заступника начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом 7 днів з дня її оголошення, а особами, які не приймали участь в судовому засіданні, в той же строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1