Справа № 128/3403/24
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4

представника установи- ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції з Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, на час затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, до засудження не працюючого, раніше неодноразово судимого, військовозобов`язаного,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, яке умотивовано ним тим, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя в 2020 році, він був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до п`яти років і одного місяця позбавлення волі та на даний час відбуває покарання у СВК №81 с. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області та відбув чотири роки і один місяць.

Вказує, що за час перебування в місцях позбавлення волі, він повністю визнав вину, усвідомив неправомірність скоєного ним злочину і розкаявся у вчиненому; критично відноситься до свого минулого життя і своєю поведінкою підтверджує, що став на шлях виправлення.

Зазначає, що він позитивно характеризується, має заохочення, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно та добросовісно, безперечно виконує всі законні вимоги адміністрації установи виконання покарань, а також бере участь в роботі по благоустрою приміщень та території установи.

Також вказує, що під час відбування покарання, він пройшов курс навчання для соціальних робітників з числа засуджених та отримав відповідну кваліфікацію для виконання обов`язків соціального робітника.

Вважає, що він своєю поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання, довів своє виправлення, тому просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

16.01.2025 в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання з підстав зазначених у ньому. Суду доповнив, що за час відбування покарання, вважає що він виправився та йому залишилось відбувати покарання 7 місяців, а тому хоче використати цей час на центр реабілітації, щоб йому допомогли змінитись та адаптуватись у суспільстві. Зазначив, що він допомагає адміністрації установи виконувати роботи на благоустрій установи, допомагає засудженим коли проходять лікування, допомагає як волонтер, а також ходить до молитовної кімнати, де також задумується над своїм життям, що його потрібно змінювати. Також повідомив, що він офіційно був працевлаштований лише один місяць, однак виконує роботи по благоустрою установи.Також зазначив, що адреса його проживання в Запорізької області де наразі мешкає його мати є тимчасово окупованою територією, тому він після звільнення юажає проживати в центрі реабілітації.

Захисник ОСОБА_4 , підтримав клопотання засудженого, суду зазначив, що засудженому ОСОБА_6 залишилось відбувати покарання пів року, а тому якщо суд піде йому на зустріч, вважає, що це буде запорукою, для подальшого нормального життя останнього.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_6 є неоднаразово судимим за вчинення тяжких умисних злочинів, вже неоднаразово звільнявся судами умовно-достроково, однак засуджений висновків належних для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин. Зазначив , що ОСОБА_6 в установі в установі не працевлаштований з власних міркувань, має 6 заохочень та 3 стягнення,тому зважаючи на його характеристику, вважає , що на даний час засуджений не довів що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення.

Представник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_6 в установі не працевлаштований оскільки не має такого бажання, хоча в установі є власне виробництво , тому є різні роботи. Засуджений має 6 заохочень та 3 стягнення, службових розслідувань відносно нього на разі не проводится, однак вважає, що за період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 належні висновки для себе не зробив, тому просив суд відмовити в задоволені клопотання .

Вивчивши клопотання, вислухавши засудженого та міркування присутніх учасників провадження щодо нього, оглянувши докази витребувані судом та матеріали особової справи на засудженого, суд вважає що клопотання засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що громадянин ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення умисних та умисних корисливих злочинів:

1) 06.07.2006 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.ч.2,3 ст.186, ст.198, ст.ст.69,70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.02.2008 умовно - достроково на 7 місяців 2 дні;

2) 17.12.2008 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 357, ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

3) 09.02.2010 Жовтневим районним судом міста Маріуполь Донецької області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 16.12.2010 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 187, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.12.2014 умовно - достроково із залу суду;

5) 29.12.2018 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

6) 10.02.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

7) 31.03.2021 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

Останній раз ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду міста Харків від 13.12.2021 за ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 10.02.2022 Харківським Апеляційним судом Харківської області вирок в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складанням призначеного покарання за даним вироком та вироком Жовтневого районного суду Запорізької області від 31.03.2021 до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 10.02.2020, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з дня поміщення в слідчий ізолятор, а саме з 13.12.2021, кінець 22.08.2025.

Засуджений ОСОБА_6 до ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» прибув 09.04.2022. Згідно характеристики на засудженого, наданої ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» від 12.09.2024, судом установлено, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», характеризувався наступним чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, два рази заохочувався у встановленому законом порядку. За час відбування покарання в державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», засуджений характеризується наступним чином: за порушення встановленого порядку відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, а також три рази заохочувався у встановленому законом порядку. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативу не проявляє, виконує лише під наглядом адміністрації установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти належну увагу, щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання, також намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці; залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», при цьому не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення; на профілактичному обліку в установі не перебуває.

Також судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 застосуванню ст. 101 КВК України, переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 02.04.2022, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення (протокол № 17 від 12.07.2022).

Застосуванню ст. 82 КК України, заміні не відбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 07.02.2023, однак комісією установи відмовлено по особистій заяві засудженого (протокол № 5 від 20.02.2023).

Застосуванню ст. 81 України, умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання -12.12.2023, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не довела своє виправлення (протокол № 35 від 19.12.2023).

Відповідно до вищевказаної характеристики, до засудженого ОСОБА_6 застосовувалось 3 дисциплінарні стягнення та 5 разів застосовувалися заохочення і станом на момент розгляду даного клопотання в суді, ОСОБА_6 отримав ще одне заохочення.

Крім того, адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України, а саме не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації, тому на даний час недоцільно застосовувати до нього ст. 81 КК України.

Згідно довідки №48, виданої ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№81)», від засудженого ОСОБА_6 за період з 03.04.2022 по 31.08.2024 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, в зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Відповідно до довідки про нараховану винагороду ОСОБА_6 , який був працевлаштований в майстерні установи за період відбування покарання з 09.04.2022 по 31.08.2024, нараховано лише 160,77 грн. винагороди за жовтень 2023 року.

Згідно довідки, виданої відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК №81», виконавчі листи за засудженим ОСОБА_6 станом на 10.09.2024 в установі не рахуються.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільнокорисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відмовляючи у задоволені клопотання, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується посередньо; не працевлаштований в установі за власним бажанням; до нього застосовано 3 дисциплінарних стягнення та 6 заохочень. ОСОБА_6 є неодноразово судимою особою в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів; двічі звільнявся судом із місць позбавлення волі умовно-достроково, останній раз 09.12.2014, однак належних висновків для себе не зробив, після чого знову вчинив злочин, за що був засуджений.

Також, суд при винесені даного процесуального рішення бере до уваги і те, що адміністрація установи не вбачає в особистості ОСОБА_6 позитивних змін, що створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно-нормативного життя в суспільстві.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 на даний час не довів перед судом належними та допустимими доказами, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він став на шлях виправлення.

У зв`язку з чим, у задоволені клопотання засудженого, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537 , 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим - з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошений 21.01.2025 о 17:25 год.

Суддя: ОСОБА_7