18.03.25
Провадження № 1-в/635/21/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Високий, Харківського району, Харківської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)»

ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20 квітня 2024 року. Працевлаштований в майстерні установи, згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах

з благоустрою державної установи ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься

з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Стягнень не має.

За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення. Характеризується позитивно. Також, просить вирішити питання щодо можливого звільнення і від додаткової міри покарання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року вищевказане клопотання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні часткового просив задовольнити клопотання,

в частині умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого не заперечував проти задоволення зазначив, що засуджений довів своє виправлення, в частині задоволення клопотання про звільнення умовно-достроково від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом заперечував.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 2861 КК України до 1 року позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Постановою Верховного суду від 21.02.2024 року

із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначено 1 рік обмеження волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку відбування покарання 20 квітня 2024 року.

Кінець строку відбування покарання 20 квітня 2025 року.

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що станом на 23 грудня 2024 року засуджений відбув більше ніж 2/3 призначеного вироком суду строку покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання

в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням

до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч. 3 ст. 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про

її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким»

№ 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений

і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи

на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться

з 20 квітня 2024 року. Працевлаштований в майстерні установи, згідно ст. 60 КВК України,

до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах

з благоустрою державної установи ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься

з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Стягнень не має.

За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення. Характеризується позитивно. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Стан здоров`я задовільний, на профілактичних обліках не перебуває. З характером врівноважений, спокійний.

За вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2023 мав позовна суму 10185, 12 грн. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений за власною ініціативою відшкодував повністю. Рішення комісії установи від 23.12.2024 розглянуто позитивно питання щодо застосування до засудженого ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що засуджений довів своє виправлення. Крім того, просить вирішити питання щодо можливого звільнення і від додаткової міри покарання.

Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Ленінського районного суду

м. Харкова від 06 липня 2023 року засуджений під час судового засідання свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся, міру покарання вважає достатньою та справедливою.

Вищевказане у своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 послідовно на протязі усього строку відбування покарання доводив, що став на шлях виправлення.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про

її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару,

а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так

і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.55 КК України, строк додаткового покарання обчислюється

з моменту відбуття основного покарання.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, наголошено на те, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.

З положень п. п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 слідує, що саме при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання, він може бути повністю або частково звільнений і від відбування назначеного додаткового покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність двох заохочень, відсутність стягнень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики, добровільне відшкодування шкоди, має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування основного покарання за постановою Верховного суду від 21.02.2024 року на невідбутий строк 1 (один) місяць 2 (два) дні обмеження волі із залишення додаткової міри покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр(№140)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного постановою Верховного суду від 21.02.2024 року на невідбутий строк

1 (один) місяць 2 (два) дні обмеження волі.

В частині звільнення умовно-достроково від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом - відмовити

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10