Справа № 946/1187/25
Провадження № 1-кс/946/431/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.09.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 190 КК України до двох років пробаційного нагляду,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 19.12.2024 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001667 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 19.12.2024 приблизно о 04:40 годині, знаходячись біля Відділення УкрПошти №1, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Гетьмана Мазепи, 26, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом права власності інших осіб, та з метою умисного пошкодження чужого майна - а саме поштового відділення №1 АТ «Укрпошта», усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою занесення стороннього джерела запалювання підпалив поштового відділення №1 АТ «Укрпошта», на яке заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного вікна.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, не ставши очікувати настання бажаних ним наслідків, чим завершив здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважав необхідними, направлених на умисне пошкодження майна АТ «Укрпошта», а саме вікна поштового відділення №1 АТ «Укрпошта», чим спричинив АТ «Укрпошта», майнову шкоду.

На підставі викладеного, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

24.12.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

25.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, актом про пожежу, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду предмету за участі малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду предмету за участі свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом проведення обшуку, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду предмету мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами в сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 , будучи допитаним, вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав та підтвердив свої показання під час проведення за його участі слідчого експерименту.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 26.12.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2025.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 25.02.2025. Разом з тим, закінчити розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно отримати висновок призначеної експертизи матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.4 «дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів», експертизи матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.11 «Дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин» та отримати відповідь на доручення про опрацювання інформації, яку було отримано від операторів мобільного зв`язку в ході тимчасових доступів.

Долучити вчасно висновки вказаних призначених експертиз та доручення не надалося за можливим, оскільки проведення вказаних експертиз займає великий проміжок часу, призначені експертизи являються багатооб`єктними, а також у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які мають суттєве значення для судового розгляду обвинувального акту. Вказані експертизи та доручення призначені слідчим вчасно без зволікань.

Для проведення вищезазначених процесуальних дій та закінчення досудового розслідування необхідний строк не менше одного місяця.

Таким чином, враховуючи викладене та нижчезазначене, слідчий просить вирішити питання про продовження строку тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» підозрюваного ОСОБА_5 до трьох місяців.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний у судовому засіданні вину визнав, просив змінити на домашній арешт, але на розсуд суду.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, просить застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики вже досліджувались під час обрання запобіжного заходу, нових немає ризиків. Підозрюваний не буде переховуватися. Тиску на свідків він вчиняв і не вчиняє. Має міцні соціальні звязки. Мешкає з матір`ю.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 23.09.2024 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001667 від 19.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

24.12.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

25.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, актом про пожежу, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду предмету за участі малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду предмету за участі свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом проведення обшуку, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду предмету мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами в сукупності.

26.12.2024 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2025.

Закінчити розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно отримати висновок призначеної експертизи матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.4 «дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів», експертизи матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.11 «Дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин» та отримати відповідь на доручення про опрацювання інформації, яку було отримано від операторів мобільного зв`язку в ході тимчасових доступів.

Долучити вчасно висновки вказаних призначених експертиз та доручення не надалося за можливим, оскільки проведення вказаних експертиз займає великий проміжок часу, призначені експертизи являються багатооб`єктними, а також у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які мають суттєве значення для судового розгляду обвинувального акту. Вказані експертизи та доручення призначені слідчим вчасно без зволікань.

Для проведення вищезазначених процесуальних дій та закінчення досудового розслідування необхідний строк не менше одного місяця.

19.02.2025 керівником Ізмаїльської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 25.03.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винуватим; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що існують ризики, передбаченні п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду.

При цьому, суд враховує наявність судимості у ОСОБА_5 за вчинення розбійного нападу, що характеризує останнього в тому числі як жорстоку особистість, схильну до вчинення особливо тяжких злочинів.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

В свою чергу, звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи; відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; наявність судимості у підозрюваного; ризик продовження протиправної чи повторення протиправної поведінки.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 23 березня 2025 року з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 березня 2025 року з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 21.02.2025р. о 09:25 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1