Справа № 201/2182/25
Провадження № 1-кс/201/853/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ Луганської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор-стажист ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000413 від 23.07.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024 за фактом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посади директора «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» (мовою оригіналу), що здійснює освітню діяльність, та вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 (№ 2145-VIII) (далі Закон України «Про освіту») визначено, що законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти. Заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови, зокрема заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти - в обсязі, що дає змогу провадити професійну діяльність у вибраній галузі з використанням державної мови.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Діяльність закладів вищої освіти регламентується Законом України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 (№ 1556-VII) (далі Закон України «Про вищу освіту»).

Так, відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» якість вищої освіти відповідність умов провадження освітньої діяльності та результатів навчання вимогам законодавства та стандартам вищої освіти, професійним та/або міжнародним стандартам (за наявності), а також потребам заінтересованих сторін і суспільства, що забезпечується шляхом здійснення процедур внутрішнього та зовнішнього забезпечення якості.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» мовою освітнього процесу в закладах вищої освіти є державна мова. Застосування мов у закладах вищої освіти визначається законами України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та «Про освіту».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 № 309 (із змінами, внесеними згідно з Наказом № 415 від 29 листопада 2024 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України) викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до якого вся територія Луганського району Луганської області, до складу якого входить м. Луганськ, перебуває під тимчасовою окупацією, оточенні (блокуванні) російською федерацією з 07.04.2014.

Так, починаючи з 22.04.2015, в м. Луганськ за юридичною адресою та на матеріально-технічній базі «Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» по кварталу Молодіжному 20-А задля здійснення освітньої діяльності за стандартами і законодавством так званої «луганської народної республіки» (далі лнр) почав функціонувати вищий навчальний заклад представників окупаційної влади російської федерації та лнр так зване /мовою оригіналу/ «федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» (укр. «федеральний державний бюджетний освітній заклад вищої освіти «Луганський державний університет імені Володимира Даля»), який до сфери підпорядкування державних органів чи органів місцевого самоврядування України не належить.

У подальшому, приблизно з 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не видалося можливим, на базі «Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля» у так званому «федеральном государственном бюджетном образовательном учреждении высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» у якості структурного підрозділу розпочав свою діяльність так званий /мовою оригіналу/ «Институт гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля».

Так, приблизно з 24.07.2018, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не видалося можливим, ОСОБА_4 був призначений на посаду директора «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля», який здійснює освітню діяльність.

24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено та затверджено відповідними Законами. Таким чином, в період із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час на всій території України діє правовий режим воєнного стану.

ОСОБА_4 , розуміючи, що з 24.02.2022 підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації та лнр, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, маючи злочинний умисел на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, перебуваючи на території міста Луганськ, керуючись ідеологічними мотивами, добровільно продовжив співпрацю з окупаційною владою російської федерації та лнр і залишився працювати далі на посаді директора «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля».

Перебуваючи на посаді директора «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля», ОСОБА_4 висловлюється на підтримку дій окупаційної влади та вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному закладі, а саме здійснює безпосереднє керівництво вказаним структурним підрозділом навчального закладу; керує освітньою, науковою, виробничою, господарською та іншою діяльністю; в межах своїх повноважень видає розпорядження, вказівки та інші розпорядчі документи, обов`язкові для виконання всіма працівниками та студентами інституту; відповідає за результати діяльності структурного підрозділу, організацію навчального процесу, який здійснюється російською мовою за стандартами та законодавством російської федерації та лнр, у відповідності з якими складаються навчальні плани та здійснюється викладання навчальних дисциплін усупереч державним стандартам освіти України та типовим навчальним програмам, рекомендованим Міністерством освіти і науки України.

Також ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, використовуючи отримані повноваження, керуючись «Федеральным законом Российской Федерации от 29.12.2012 №273 - ФЗ «Об образовании в Российской Федерации», Трудовым кодексом Российской Федерации, Уставом федерального государственного университету имени Владимира Даля, погоджує документи, які стосуються діяльності «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» (мовою оригіналу) та освітнього процесу, зокрема «Положение о кафедре аварийно-спасательных работ института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» від 07.02.2024, «Положение о кафедре пожарная безопасность института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» від 26.12.2023, «Положение о кафедре техносферная безопасность института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» від 26.12.2023, «Положение о кафедре физической реабилитации института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» від 25.12.2023, «Положение о кафедре специальных технических средств института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» від 26.12.2023.

Крім того, ОСОБА_4 , використовуючи отримані повноваження, діючи всупереч вимог законодавства України, керуючись так званим «федеральным государственным образовательным стандартом высшего образования по направлению подготовки 25.03.03 Аэронавигация, утвержденным приказом Министерства образования и науки Российской Федерации (Министерства науки и высшего образования Российской Федерации) от 21.08.2020 г. № 1084 (с изменениями и дополнениями)» погодив «Основную профессиональную образовательную программу высшего образования по направлению подготовки 25.03.03 Аэронавигация профиль подготовки «Эксплуатация беспилотных авиационных систем» (мовою оригіналу).

При цьому ч. 2 ст. 2 Федерального закона от 29.12.2012 № 273-ФЗ (ред. от 17.02.2023) «Об образовании в Российской Федерации» (далі закон російської федерації «про освіту») встановлює поняття «федерального государственного образовательного стандарта» як «сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та/або до професії, спеціальності і напряму підготовки, затверджених в залежності від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти».

Відповідно до ст. 4 вищезазначеного закону російської федерації «про освіту» відносини у сфері освіти регулюються конституцією російської федерації, цим законом, а також іншими федеральними законами, нормативно-правовими актами суб`єктів російської федерації, що регулюють відносини у сфері освіти. Норми, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно правових актах російської федерації, законах та інших правових актах суб`єктів російської федерації, правових актах місцевого самоврядування, повинні відповідати цьому федеральному закону. У випадку невідповідності норм, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно правових актах російської федерації, законах та інших правових актах суб`єктів російської федерації, правових актах місцевого самоврядування застосовуються норми цього федерального закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 закону російської федерації «про освіту» дія законодавства розповсюджується на усі організації, які здійснюють освітню діяльність на території російської федерації.

Згідно ст. 26 Закону управління освітньою організацією здійснюється у відповідності з законодавством Російської Федерації, з урахуванням особливостей, встановлених цим законом. Єдиноосібним виконавчим органом освітньої організації являється керівник освітньої організації (ректор, директор, завідувач, начальник чи інший керівник), який здійснює поточне керівництво діяльністю освітньої організації.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 № 309 (із змінами, внесеними згідно з Наказом № 415 від 29 листопада 2024 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України) викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до якого вся територія Луганського району Луганської області, до складу якого входить м. Луганськ, перебуває під тимчасовою окупацією, оточенні (блокуванні) російською федерацією з 07.04.2014.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, окупацією м. Луганськ Луганської області і проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 19 (7944) від 24.01.2025 та №24 (7949) від 31.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 23.01.2025 та 31.01.2025 опубліковано повістки про виклик ОСОБА_4 на 28.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025, та 05.02.2025, 06.02.2025, 07.02.2025 відповідно за вказаною в повістці адресою за місцезнаходженням Щастинської окружної прокуратури Луганської області для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного.

Однак у жодний із призначених дати та часу ОСОБА_4 за викликом не з`явився, про неможливість та/або причини неприбуття до Щастинської окружної прокуратури Луганської області не повідомляв.

Також під час досудового розслідування встановлено, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване та він знаходиться в м. Луганськ Луганської області, яке у зв`язку зі збройною агресією російської федерації було захоплено (окуповано) представниками військових формувань російської федерації та незаконних збройних формувань лнр і наразі є тимчасово окупованою територією.

При цьому з АТ «Укрпошта» отримано відповідь, що, оскільки Луганська область перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відділення поштового зв`язку, що розташовані на цій території, тимчасово припинили своє функціонування та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованої частини Луганської області, зокрема до м. Луганськ Луганської області, тимчасово є неможливим.

Крім того, згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_4 з 08.11.2017 по 04.10.2024 не виявлено, тобто відсутні дані про в`їзд останнього на підконтрольну Україні територію з початку збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022.

31 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, яке опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 31.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 24 (7949) від 31.01.2025.

Враховуючи наведені вище обставини, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у відповідності та у спосіб передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням ВКІБ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про виявлення ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останній вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 01.08.2024 відповідно до якого в ході огляду соціальної мережі VK офіційної веб-сторінки «Института гражданской защиты» (мовою оригіналу), на якій виявлено відомості щодо нагородження директора ОСОБА_4 за надання допомоги учасникам «сво», відкриття нового напрямку підготовки «Аэронавигация», взаємодії «Института гражданской защиты» с юридическим факультетом МГУ им. ОСОБА_6 », в освітній діяльності, розкладу занять студентів «Института гражданской защиты», за підписом ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 07.10.2024 відповідно до якого в ході огляду соціальної мережі VK сторінки користувача « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено відеоматеріал з виступом ОСОБА_4 з вітальним словом в честь «Дня возз`єднання Донецької Народної Республіки, Луганської Народної Республіки, Запорізької та Херсонської областей з рф» для студенів очолюваного ним вищого навчального закладу;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 08.10.2024 відповідно до якого в ході огляду веб-сайту так званої «ГОСУДАРСТВЕННАЯ ТЕЛЕВИЗИОННАЯ И РАДИОВЕЩАТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» за посиланням https://video.gtrklnr.ru/video/12930/gtrk-lnr.-vesti.-10-noyabrya-2022-g.-19-30?channelName=2021, виявлено відеоматеріал з виступом «директора института гражданской защиты» ОСОБА_4 , під час урочистих заходів з викладачами та студентами, де останній стверджує, що теоретична і практична підготовка в закладі освіти «Институт гражданской защиты» відповідає вимогам російської федерації;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 13.11.2024 відповідно до якого в ході огляду соціальної мережі VK офіційної веб-сторінки «Института гражданской защиты» (мовою оригіналу) за посиланням https://vk.com/igz_lgu?z=photo-153132611_456239259%2Falbum-153132611_00%2Frev, на якій виявлено публікацію щодо призначення ОСОБА_4 на посаду «директора» вказаного закладу;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 20.11.2024 відповідно до якого в ході огляду веб-сайту так званого «Федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням https://doc.daluniver.ru/polojenia/facultets-kafedra/IGZ/polozhenie-ob-institute-igz-2024-podpis.pdf, виявлено «Положение об Институте гражданской защиты», яке підписане ОСОБА_4 як «директором Института гражданской защиты»;

- висновком експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/112-24/12783-ФП від 19.11.2024 за результатами портретної експертизи, згідно якого на фотозображенні в документах з Державної міграційної служби на ім`я ОСОБА_4 та на зафіксованих з мережі Інтернет фотозображеннях (протоколи огляду від 31.07.2024, 01.08.2024, 07.10.2024, 08.10.2024) зображена одна і та ж особа, тобто ОСОБА_4 ;

- листом Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля від № 07/01 від 06.01.2025 відповідно до якого освітні програми, напрямки та мета діяльності, а також розклади занять не відповідають стандартам вищої освіти України

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 (складено та опубліковано 31.01.2025).

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території також повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та матеріалами, зокрема наведені відомості і докази в своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що він знаходиться в м. Луганськ Луганської області.

У зв`язку з викладеним постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.02.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Про факт переховування підозрюваного від слідства та суду свідчить і те, що вона на виклики до прокурора для проведення слідчих (розшукових) дій і вручення підозри (викликалася двічі, кожного разу на три дати), опублікованими відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, не з`явилася, не повідомивши про неможливість прибути чи наявність поважних причин неприбуття.

Отже, є підстави стверджувати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і в такому випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У даному випадку достатньо довести, що окремо визначена територія відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1. частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2. частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 № 309 (із змінами, внесеними згідно з Наказом № 415 від 29 листопада 2024 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України) викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до якого вся територія Луганського району Луганської області, до складу якого входить м. Луганськ, перебуває під тимчасовою окупацією, оточенні (блокуванні) російською федерацією з 07.04.2014.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклики прокурора, зокрема двічі не прибула на виклик на три дати без поважної причини);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України наразі у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024 за фактом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посади директора «Института гражданской защиты федерального государственного бюджетного образовательного учреждения высшего образования «Луганский государственный университет имени Владимира Даля» (мовою оригіналу), що здійснює освітню діяльність, та вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, окупацією м. Луганськ Луганської області і проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 19 (7944) від 24.01.2025 та №24 (7949) від 31.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 23.01.2025 та 31.01.2025 опубліковано повістки про виклик ОСОБА_4 на 28.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025, та 05.02.2025, 06.02.2025, 07.02.2025 відповідно за вказаною в повістці адресою за місцезнаходженням Щастинської окружної прокуратури Луганської області для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного.

Однак у жодний із призначених дати та часу ОСОБА_4 за викликом не з`явився, про неможливість та/або причини неприбуття до Щастинської окружної прокуратури Луганської області не повідомляв.

31 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, яке опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 31.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 24 (7949) від 31.01.2025.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.02.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000413 від 23.07.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000413 від 23.07.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 15-20 годині 24.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1