ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/881/25 Справа № 243/5051/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

02 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001506 за ч. 2 ст. 111 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Грушове, Краснолуцького району, Луганської області, українку, громадянку України, раніше не судиму, з середньою освітою, інваліда першої групи, яка не заміжня, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Українита призначено їй покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.

Згідно до вироку суду, Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11 липня 1997 року зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року , принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року № 36/103, від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV) від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 10 листопада 2023 року № 3429-IX на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» внесено зміни до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), Указом від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року №3564-IX та Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, погодилася надавати допомогу представнику іноземної організації в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання інформації щодо місць дислокації підрозділів та військової техніки Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, діючи в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, починаючи з березня 2024 року (більш точна дата під час судового розгляду кримінального провадження не встановлена), перебуваючи на території м. Слов`янська Донецької області, збирала інформацію про місця розташування, дислокації, рух, переміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1» та номер моделі «220733SG», с/н НОМЕР_1 , IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », передавала її представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 ».

Так, 18 березня 2024 року о 13 год. 09 хв., громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України за координатами НОМЕР_5 - біля АЗС "ІНФОРМАЦІЯ_2", за адресою: АДРЕСА_5, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 18 березня 2024 року о 13 год. 10 хв. громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України у будівлі міського відділу поліції

м. Слов`янськ за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 30, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18 березня 2024 року о 13 год. 11 хв. громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України за координатами НОМЕР_6 - перехрестя траси АДРЕСА_6, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 21 березня 2024 року о 03 год 57 хв. громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України у житловому багатоквартирному будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Також, 21 березня 2024 року о 03 год 57 хв. громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України у житловому багатоквартирному будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 30 квітня 2024 року о 16 год. 47 хв. громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi A1», використовуючи обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники»), зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », надіслала представнику іноземної організації, який використовує обліковий запис мобільного застосунку «Ok» («Однокласники») під псевдонімом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування Збройних сил України у житловому багатоквартирному будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

В своїй апеляційній скарзі захисник захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2024 року змінити, а саме призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання нижче найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 111 КК України та зменшити їй міру покарання. Вважає, що судом І інстанції не враховано, що ОСОБА_7 вину визнала, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, є інвалідом І групи.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченою, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, конкретних обставин справи, даних про її особу, яка провину визнала, щиро розкаялась у скоєному, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується, є інвалідом першої групи, злочин вчинила в умовах воєнного стану.

При визначені строку покарання, суд враховує невідворотність наслідків вчиненого злочину.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів звертає увагу, що ч. 1 ст. 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що немає підстав для застосування норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченої, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, оскільки на переконання суду І інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачена ОСОБА_7 вину визнала, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, є інвалідом І групи, не є безумовним обов`язком суду для застосування вимог ст. 75 КК України.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене судом І інстанції покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна, є саме таким.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування вироку або зміни міри покарання, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: