Справа № 203/7756/24
Провадження № 1-і/203/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання міського голови Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000798 від 13.09.2016 року,

встановив:

24 грудня 2024 року міський голова Дніпровської міської ради ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про зняття арешту майна, який накладено в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000798 від 13.09.2016 року.

Заявник обґрунтовує свою позицію наступним. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року у справі № 201/13116/16-к в рамках кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016 р. було накладено арешт на певний перелік об`єктів нерухомого майна, яке належить територіальній громаді міста Дніпра, серед якого є житлове приміщення № 108, загальною площею 28,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Малишева (наразі Василя Тютюнника), буд. 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), з якого заявник прохає скасувати арешт. Дніпровська міська рада не була учасником кримінального провадження під час якого було накладено арешт на вищевказане майно. Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що на момент подання клопотання були підстави вважати, що зазначені об`єкти нерухомості є майном, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та є таким, що набуто особами в результаті вчинення кримінального правопорушення. На думку заявника, на теперішній час у арешті зазначеного майна відпала потреба, у зв`язку із чим він звернувся із клопотанням про скасування арешту вищевказаного об`єкту нерухомості.

Заявник у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду було надано постанову про виділення матеріалів кримінального провадження від 28.07.2017 р. та постанову про закриття кримінального провадження № 0000948 від 28.07.2017 р.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для вирішення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна.

У зв`язку з неявкою усіх учасників фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст.170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147,158,174 КПК України. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

З матеріалів клопотання та наданих до нього додатків вбачається наступне.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року у справі № 201/13116/16-к в рамках кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016 р. було накладено арешт на певний перелік об`єктів нерухомого майна, яке належить територіальній громаді міста Дніпра, серед якого є житлове приміщення № 108, загальною площею 28,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Малишева, буд. 12, прим. 108.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що на момент подання клопотання були підстави вважати, що зазначені об`єкти нерухомості є майном, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та є таким, що набуто особами в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду від 17 листопада 2021 року встановлено, що матеріали кримінального провадження № 0000798 та матеріали кримінального провадження № 0000777 об`єднані в одне провадження під № 0000777.

Згідно постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року вбачається, що з кримінального провадження № 0000777 були виділені матеріали кримінального провадження № 0000948.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року у справі № 200/12835/17 кримінальне провадження № 0000777 від 05.09.2016 р. закрите на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно постанови слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року кримінальне провадження № 0000948 від 28.07.2017 р. закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року, справа № 201/13116/16-к, в межах кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016 р., а саме на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), оскільки кримінальне провадження вже закрите та на час розгляду вказаного клопотання відпала необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-175, 309, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання міського голови Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000798 від 13.09.2016 року - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року, справа № 201/13116/16-к, в межах кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016 р., а саме на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1