Провадження № 1-кс/175/5046/24
30 грудня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, слідчий за погодженням х прокурорм порушує питання про накладення арешту на майно.
Вивчивши клопотання прокурора та матеріали додані до клопотання, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу наступного висновку.
27.12.2024 до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло звернення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі останніх 6 місяців вчиняв розпусні дії щодо її малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
27.12.2024 слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом ОСОБА_2 було проведено огляд предмету за письмовою згодою ОСОБА_5 в період часу з 19 години 00 хвилини 27.12.2024 року по 20 годину 48 хвилин 27.12.2024 року, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон, марки Самсунг моделі А34 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , обладнаний SIM-картою мобільного оператора «Лайфселл» м.т.: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказаний об`єкт постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки в особистому листуванні ОСОБА_5 з малолітнім ОСОБА_6 в месенджерах, які інстальовані на мобільному телефоні, збережено зміст листувань з малолітнім потерпілим, які є необхідні для встановлення істотних обставин кримінального провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.
Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, накласти арешт на річ вилучену в ході проведення огляду предмету за письмовою згодою ОСОБА_5 в період часу з 19 години 00 хвилини 27.12.2024 року по 20 годину 48 хвилин 27.12.2024 року, а саме:
- мобільний телефон, марки Самсунг моделі А34 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , обладнаний SIM-картою мобільного оператора «Лайфселл» м.т.: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1