Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9261/23
Провадження № 1-кп/490/484/2024
У Х В А Л А

"02" грудня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, є громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03 травня 2024 року звільнився з місць позбавлення волі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-15 листопада 2010 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до позбавлення волі строком на 04 роки; був звільненим 08 липня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

-16 вересня 2022 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України до позбавлення волі строком на 03 роки; судом було ухвалено про виконання вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2021 року самостійно; був звільнений після відбуття показання у вигляді позбавлення волі 03 травня 2024 року

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України.

2. По справі проведений судовий розгляд, судові дебати, обвинувачена висловила останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

3. Під час винесення вироку у нарадчій кімнаті з`ясувалось, що ухвалення судового рішення з дотримання встановленого у статтях 2, 7, 9 КПК України загальних засад кримінального судочинства, зокрема - всебічного, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження, не є можливим.

3.1. Так, відповідно до частини 3 статті 374 Кримінального Процесуального Кодексу України під час ухвалення вироку суд має, окрім іншого, вирішити цивільний позов у кримінальному провадженні.

В межах цього кримінального провадження прокурором заявлений цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого, в обґрунтування ціни якого прокурором надана лише довідка про такі витрати за весь час перебування обвинуваченого у Комунальному Некомерційному Підприємстві «Миколаївська Лікарня Швидкої Медичної Допомоги».

В той же час до матеріалів кримінального провадження додана копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3355 у якій зазначається, що ОСОБА_6 потерпілий проходив лікування у цьому медичному закладі з діагнозами: «Основний хронічний гепатит з переходом в цироз, ускладнений варикозним розширенням вен стравоходу, ускладненим кровотечею; Супутній ЗТГК. Перелом 6,7 ребер справа. Гематоми і забій передньої черевної стінки. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст. Ризик 3».

При цьому у залученому до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № експерта № 438 від 29 травня 2023 року виснується, окрім іншого, що:

«Діагноз «хронічний гепатит з переходом в цироз, варикозне розширення вен стравоходу, ускладнене кровотечею» являється хронічним захворюванням, загострення якого після спричинення тілесних пошкоджень не враховується при оцінки ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, згідно п. 4.7. «Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень»».

Доказів же щодо витрат саме на лікування тілесних ушкоджень, що утворились внаслідок стверджуваних дій обвинуваченого, матеріли кримінального провадження не містять.

Таке унеможливлює ухвалення всебічного та справедливого рішення з вирішення заявленого прокурором цивільного позову.

3.2. Більше того, з наданого суду обвинувального акту взагалі неможливо зрозуміти, які ж саме тілесні ушкодження, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 внаслідок дій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Таке, окрім іншого, унеможливлює ухвалення вироку з дотриманням права обвинуваченого не захист.

3.3. Окрім до того ж, до матеріалів кримінального провадження не долучені результати розгляду судом подання про звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання, призначеного йому вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2021 року.

Ця обставина не дозволяє вирішити питання про призначення ОСОБА_4 покарання за вироком у справі, що наразі розглядається судом.

3.4. До того ж, відповідно до статті 2 Кримінального Процесуального Кодексу України завданнями кримінального провадження, окрім іншого, є забезпечення розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

При цьому перевірка дотримання належної правової процедури є обов`язком суду незалежно від позиції сторін з цього приводу.

Проте, витяг з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань, рішення про призначення прокурорів та слідчих та рішення слідчого про призначення експертиз до матеріалів цього кримінального провадження не долучені.

Таке унеможливлює перевірку належності застосованої до обвинувачених та потерпілого правової процедури. Остання обставина ж, в свою чергу, унеможливлює забезпечення під час розгляду цього кримінального провадження та ухвалення вироку права обвинувачених та потерпілого на справедливий суд.

4. Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

4.1. Оскільки ухвалення вироку без дотримання таких засад суперечить вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, через що взагалі не є можливим, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінально-процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною той, яка склалась в процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суддів, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватись міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

4.2. В цьому випадку таке відновлення не порушить прав сторін у справі.

За такого суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України - та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =