Справа № 573/2431/24
Провадження №1-кп/573/251/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 листопада 2024 за № 0000587 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Суми, одруженої, на утриманні маючої трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із професійно-технічною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючої, не особа з інвалідністю, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК Україні не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2024 до Білопільського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 листопада 2024 за № 0000587 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Так, із обвинувального акту встановлено, що 27.04.2024 у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник злочинний умисел, спрямований на звинувачення останнього у скоєні ним кримінального правопорушення проти її здоров`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, 27.04.2024 о 23:02 год ОСОБА_4 здійснила телефонний дзвінок на лінію «102» та в ході телефонної розмови повідомила про вчинення правопорушення її чоловіком ОСОБА_11 , відносно неї, а саме про спричинення їй тілесних ушкоджень по голові. Після чого, цього ж дня, за вказаним викликом до ОСОБА_4 прибув наряд ГРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, у складі інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 .

В подальшому, відповідно до своїх посадових інструкцій та у відповідності до ст. 60 КПК України інспектор СРПП ОСОБА_12 , 27.04.2024 склав протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення, у ході якого ОСОБА_4 , умисно, з метою подання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального проступку, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, що засвідчено її особистим підписом, достовірно знаючи, що факт правопорушення не мав місця, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, цього ж дня, здійснила неправдиве повідомлення про вчинення стосовно неї кримінального проступку, про що працівникам поліції надала письмову заяву.

У вказаній заяві ОСОБА_4 просила притягнути до кримінальної відповідальності свого чоловіка ОСОБА_10 , який спричинив їй тілесні ушкодження, тобто повідомила про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказана заява 27.04.2024 о 23:04 год зареєстрована в Журналі єдиного обліку ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області органу уповноваженого на здійснення досудового розслідування, за № 3529.

У подальшому, відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 28.04.2024 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження у діях ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 27.11.2024 дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Таким чином, внаслідок вчинення своїх умисних, протиправних дій, які виразилися у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

У ході досудового розслідування 16 грудня 2024 між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно із даною угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння, а саме: у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та захисник останньої ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

У відповідності з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 383 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Судом також роз`яснено ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялась в його вчиненні, активно сприяла його розкриттю, а також, відсутність тяжких наслідків по даному кримінальному провадженню. За місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судима.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої між ним та прокурором міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 з іншого і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу, суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2024, укладену між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 Кримінального кодексу України і призначити їй узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_14 у такі обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_15 згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази, а саме: оптичний CD диск, з аудіо записом звернення ОСОБА_4 на лінію «102»- залишити у матеріалах кримінального провадження №0000587.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя