Справа № 487/5683/24
Провадження № 1-кс/487/1122/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 20.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 01.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 30.09.2024, який продовжувався ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2024. В подальшому запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , замінено на особисте зобов`язання на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2024 року. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 30.01.2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу спливає 31.01.2025, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи тим, що ризики, вказані в клопотанні, не доведено у встановленому законом порядку. Зазначила, що ОСОБА_5 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки необхідність застосування такого запобіжного заходу прокурором не доведена.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, за процесуального керівництва Херсонської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 20.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має спеціальне звання «полковник поліції» та на момент вчення кримінальних правопорушень займав посаду начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» органи Національної поліції України є правоохоронним органом, який здійснює правоохоронні функції.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

У відповідності до вимог п.п.3 п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на працівників Національної поліції поширюється дія вказаного закону.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_5 є службовою особою правоохоронного органу, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та особою, яка повинна дотримуватися Конституції та Законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Проте, в порушення зазначених вище вимог законодавства ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Херсонській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вчинив ряд злочинів у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Таким чином, не пізніше березня 2024 року, перебуваючи у м. Херсон, ОСОБА_5 , використовуючи набуті ним під час виконання службових обов`язків зв`язки та знайомства, зокрема з заступником начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС у Херсонській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його товаришем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також наразі невстановленими слідством особами з числа працівників Регіональних сервісних центрів ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях з метою особистого незаконного збагачення, домовилися про спільне вчинення ряду умисних кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності.

Так, 29.03.2024 ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи з умислом, спрямованим на одержання неправомірної вигоди, надав ОСОБА_6 контактні данні та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія із гарантованим відкриттям права керування транспортними засобами категорії «А» для місцевого мешканця ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактні данні та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія із гарантованим відкриттям категорії на право керування транспортними засобами «А» для місцевого мешканця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, 29.03.2024, перебуваючи у м. Херсон, висунув ОСОБА_8 , пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 3000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 , а саме сприяння відповідною службовою особою в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія із гарантованим відкриттям категорії на право керування транспортними засобами «А», з метою передачі частики вказаних грошових коштів, на цей час невстановленій, службовій особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноваженій на прийняття вказаного рішення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням службового становища невстановленого працівника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_6 29.03.2024 одержав на особистий банківський рахунок, прив`язаний до номеру картки № НОМЕР_1 АТ «ОЩАДБАНК», у якості неправомірної вигоди кошти в сумі 3000 гривень, що були перераховані на виконання пропозиції ОСОБА_6 із особистого рахунку ОСОБА_8 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія із гарантованим відкриттям категорії на право керування транспортними засобами «А», всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, із використанням службового становища службової особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноваженої на прийняття вказаного рішення.

Частину отриманої неправомірної вигоди, згідно усної домовленості в рамках злочинної змови, ОСОБА_6 в подальшому передав невстановленому працівнику Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, 07.05.2024 ОСОБА_6 отримавши від ОСОБА_5 контактні дані та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного іспиту для водія для ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, 28.05.2024, перебуваючи у м. Херсон, висунув ОСОБА_9 пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 7000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , яку відповідно до вказаної пропозиції ОСОБА_9 мав перерахувати на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного іспиту для водія, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважену на прийняття вказаного рішення.

В свою ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання власної частини неправомірної вигоди, впродовж травня 2024, більш точну дату встановити не надалося можливим, організував перевезення ОСОБА_9 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, розташованому у місті Миколаїв, та надавав ОСОБА_9 інструкції щодо безперешкодного складання ним теоретичного іспиту для водія.

Крім того, з метою успішного складання теоретичного іспиту особою, яка надала неправомірну вигоду, до злочинної схеми було залучено адміністратора сервісного центру №4841 (м. Миколаїв) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який діючи за попередньою змовою, групою осіб отримуючи частину неправомірної вигоди виконував та вчиняв дії спрямованні на успішну здачу теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_7 впродовж травня 2024, більш точну дату встановити наразі не надалося можливим, одержав на власну банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , у якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 7000 гривень, що були перераховані із особистого рахунку ОСОБА_9 за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні ним теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважених на прийняття вказаного рішення.

Частину отриманої неправомірної вигоди, а саме 6000 гривень, згідно усної домовленості в рамках злочинної змови, ОСОБА_7 в подальшому передав учасникам групи, ОСОБА_10 та іншим, невстановленій слідством, службовим особам з числа працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому ОСОБА_6 , 06.06.2024 отримавши від учасника групи ОСОБА_5 контактні дані та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія для ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, 06.06.2024, перебуваючи у м. Херсон, висунув ОСОБА_11 пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 6000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_11 , яку відповідно до вказаної пропозиції ОСОБА_11 мала перерахувати на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважену на прийняття вказаного рішення.

В свою чергу співучасник злочину ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання власної частини неправомірної вигоди у грошових коштах, впродовж червня 2024, більш точну дату встановити не надалося можливим, організував перевезення ОСОБА_11 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, розташованому у місті Миколаїв, та надавав ОСОБА_11 інструкції щодо безперешкодного складання нею теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія.

Крім того, з метою успішного складання теоретичного іспиту особою, яка надала неправомірну вигоду, до злочинної схеми було залучено адміністратора сервісного центру № 4841 (м. Миколаїв) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який діючи за попередньою змовою, групою осіб отримуючи частину неправомірної вигоди виконував та вчиняв дії спрямованні на успішну здачу теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_5 впродовж червня 2024 року, більш точну дату встановити наразі не надалося можливим отримав від ОСОБА_11 грошові кошти та частину грошових коштів у сумі 6000 гривень перерахував ОСОБА_7 на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , у якості неправомірної вигоди, що були надані ОСОБА_11 за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні нею теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважених на прийняття вказаного рішення.

Частину отриманої неправомірної вигоди, згідно усної домовленості в рамках злочинної змови, ОСОБА_7 в подальшому передав учасникам групи, в тому числі ОСОБА_10 та іншим, невстановленій слідством, службовим особам з числа працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

30.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

07.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

01.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 30.09.2024, який продовжувався ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2024.

В подальшому запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , замінено на особисте зобов`язання на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 30.01.2025 року включно.

Постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 26.09.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 продовжений до 3 місяців, тобто до 30.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2024 (справа № 487/5683/24, провадження № 1-кс/487/5930/24) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 продовжений до 6 місяців, тобто до 30.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 до 12 місяців, тобто до 30.07.2025 року включно.

За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.06.2024; протоколом проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.06.2024; протоколом огляду речей і документів від 09.09.2024; рапортом від 06.03.2024.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 , міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (31.01.2025 року) неможливо, оскільки: із урахуванням викривальних показань, наданих підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні встановлено додаткові епізоди злочинної діяльності підозрюваних щодо отримання грошових коштів як неправомірної вигоди від осіб, що отримували послуги в ТСЦ та автошколах всупереч встановленому порядку. Велика кількість нових епізодів (за попередніми даними близько 70 епізодів) злочинної діяльності групи потребує додаткового часу з метою з`ясування фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення по кожному новому епізоду та збору доказової бази, зокрема встановлення фактичного місця перебування таких осіб та проведення детальних допитів на предмет відомих їм обставин вчинення кримінальних правопорушень; необхідно отримати висновки призначених у листопаді 2024 року судових технічних експертиз документів та судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою підтвердження факту підроблення документів, що стали підставою для допуску осіб до складання іспитів на право керування транспортними засобами в підрозділах ТСЦ, а також з метою виявлення ознак та інформаційних слідів можливого втручання в роботу програмного забезпечення під час складання теоретичного іспиту. Проведення досліджень в рамках вказаних експертиз на цей час триває, відповідно їх завершення та отримання відповідних висновків потребує додаткового часу; необхідно встановити фактичне місце перебування директора ТОВ «Медком» та допитати його щодо відомих йому обставин використання печаток та оригіналів бланків медичної документації зазначеної медичної установи у злочинній діяльності. На цей час встановлено, що ТОВ «Медком» як юридична особа має ознаки фіктивності та фактично не здійснює свою діяльність. Печатки вказаної установи вилучались під час обшуків під час досудового розслідування у низці інших кримінальних проваджень у різних регіонах України. Сам директор ТОВ «Медком» ретельно переховується від органу досудового розслідування та оперативного підрозділу, що здійснює супровід у вказаному кримінальному провадженні. Встановлення місця знаходження вказаної особи потребує додаткового часу; з урахуванням отриманих на цей час доказів та встановлених під час досудового розслідування обставин необхідно ініціювати питання щодо скасування документів (посвідчень водія), отриманих послуг в підрозділах Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях всупереч встановленому порядку; ураховуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, необхідно дослідити ознаки можливої організованої злочинної групи та надати належну правову кваліфікацію діям підозрюваних, із урахуванням положень ст. ст. 27 28 КК України та нововиявлених епізодів злочинної діяльності.

Вказані відомості мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки прямо доводять вину підозрюваних у вчинені тяжких умисних злочинів.

Таким чином для проведення всього обсягу слідчих дій, а також забезпечення об`єктивного досудового розслідування, наслідком якого є прийняття відповідного процесуального рішення необхідний значний обсяг часу.

Вказані обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про особисте зобов`язання стосовно підозрюваного.

Провести раніше вищевказані слідчі дії не виявилось можливим у зв`язку з проведенням великої кількості слідчих та інших процесуальних дій, тривалістю та послідовністю їх проведення.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, за змістом ухвал слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2024, Миколаївського апеляційного суду від 15.08.2024 та слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2024, 25.10.2024 та 25.12.2024 при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 встановлено не було. Належного обґрунтування того, що заявлений ризик з`явився на даній стадії досудового розслідування у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України подане клопотання не містить.

Продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованого можливістю вчинити інший злочин або продовжити вчиняти ті ж самі корупційні кримінальні правопорушення з метою отримання незаконних кримінальних прибутків, або приховування слідів вже вчинених злочинів, стороною обвинувачення також не було доведено з урахуванням того, що підозрюваний наразі не є службовою особою правоохоронного органу, а наведене обґрунтування носить формальний характер.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим у вчиненні яких підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, за станом здоров`я перебуває на обліку у кардіолога (інфаркт у 2020 році), інвалідність не встановлювалась; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2007 та 2017 років народження; має постійне місце мешкання за яким проживає з дружиною, дітьми та батьками 1951 та 1954 років народження, не працює, раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжують існувати, застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (31.01.2025 року) неможливо, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, слід продовжити на два місяці.

З наведених вище міркувань слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити до 29.03.2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду за першої вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий згідно ч. 3 ст. 179 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 29.03.2025 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 03.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1