Справа № 183/2762/25
№ 1-кс/183/590/25

У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-24.08.2023 року Новомосковським міськрайнним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 09 лютого 2025 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , знаходився поблизу будинку №21 по вул. Молодіжна, смт. Меліоративне Самарівського району Дніпропетровської області, де побачив як із сумки ОСОБА_8 випав його мобільний телефон марки «Teсno Spark go 1». В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій прямий умисел, у вказані дату та час ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №21 по вул. Молодіжна, смт. Меліоративне Самарівського району Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, користуючись тим, що ОСОБА_8 відволікся та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підняв з асфальту мобільний телефон марки «Teсno Spark go 1» чорного кольору з оперативною пам`яттю 3 Gb, вбудованою пам`яттю 64 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 3 175 гривень 85 копійок, в середині якого знаходилась сім-картка оператора «Водафон», вартістю 75 гривень та карта пам`яті на 128 Gb, вартістю 302 гривні 67 копійок, які належать ОСОБА_8 , та поклав вказаний мобільний телефон до кишені своєї куртки, тим самим викравши його.
Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно залишив місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 3 553 гривні 10 копійок.
Таким чином, ораном досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
26.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчої, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Крім того, 24 серпня 2023 року ОСОБА_5 засуджено Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строком 3 роки.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначено судом у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, законних джерел доходу не має, раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а самевироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року за ч.4 ст.185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.Незважаючи на це, ОСОБА_5 розуміючи вагомість своєї належної поведінки в суспільстві, на шлях виправлення не став, жодних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного, умисного тяжкого кримінального правопорушення, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, вчинить інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням наявності вказаних ризиків, слідча наполягає на тому, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому.
Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідча суддя приходить до наступного висновку.
26 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: показаннями свідка ОСОБА_9 від 10.03.2025 року, протоколом огляду предмета, а саме специфікації до договору фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.116834/0 виданої свідком ОСОБА_9 , постановою про визнання та залучення речового доказу, а саме специфікації до договору фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.116834/0 від 10.03.2025 року, впізнанням особи за фотознімками із свідком ОСОБА_9 від 25.03.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предмета, а саме специфікації до договорів фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.116834/0 та диску з відеозаписом з приміщення «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» виданим свідком ОСОБА_10 , постановою про визнання та залучення речового доказу, а саме специфікації до договорів фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.116834/0 та диску з відеозаписом з приміщення «Ломбард «Онікс» Анохіна, ОСОБА_11 » від 11.03.2025 року, протоколом огляду речей, а саме диску з відеозаписом з приміщення «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» від 12.03.2025 року, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 17.03.2025 року, протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефону марки «Tecno Spark go 1» від 17.03.2025 року, постановою про визнання та залучення речового доказу, а саме мобільного телефону марки «Tecno Spark go 1» від 17.03.2025 року, впізнанням особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_8 від 17.03.2025 року.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя, на підставі ст. 178 КПК України, вважає їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_12 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
Слідчий суддя також погоджується з позицією слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, законних джерел доходу не має, раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, в перод встановленого випробувального терміну вчинив нове кримінального правопорушення, а тому є всі підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, продовжить злочинну діяльність та вчинить інше кримінальне правопорушення.
Як зазначав суд вище, статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд, приходить до висновку, що саме такий запобіжний захід зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК).
З огляду на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, визначених у п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений раніше був судимим, має постійне місце проживання, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Крім того, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; цілодобово не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 24 травня 2025 року включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :
1) цілодобово не відлучатися з місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) прибувати до слідчого Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;
3) повідомляти слідчого Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1