Справа № 302/1609/24
Провадження № 1-кп/302/193/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 06 вересня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верхній Бистрий Міжгірського району Закарпатської області, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, який в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) є таким, що не має судимості, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2024 року біля 08.00 годин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2109», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-21 сполученням «Хуст-Долина» з с. Верхній Бистрий в напрямку с. Торунь неподалік магазину б/н ФОП « ОСОБА_9 » в населеному пункті с. Верхній Бистрий Хустського району Закарпатської області, рухаючись на заокругленому відрізку дороги, де на дорожньому сухому асфальтобетонному полотні присутня дорожня розмітка виді суцільної лінії, а по лівому та правому краю дорожнього полотна наявне узбіччя, у світлу пору доби, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та не впорався з керуванням транспортного засобу не дотримуючись безпечного інтервалу між боковими частинами транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно прямолінійно керувати ним, передньою правою частиною, керованого ним автомобілем, здійснив наїзд на ОСОБА_10 , який в той час знаходився на правому узбіччі по напрямку руху автомобіля. Внаслідок недотримання безпечного інтервалу водієм ОСОБА_3 між боковими частинами транспортного засобу при зустрічному роз`їзді та здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_10 в останнього, згідно висновку судово-медичної експертизи № 657 від 15.10.2024 виявлено тілесні ушкодження від яких в подальшому потерпілий ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні КНП «Ужгородської багатопрофільної клінічної лікарні», а саме, смерть громадянина ОСОБА_10 , настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, черева, нижніх кінцівок, що супроводжувалась переломами кісток носа та верхньої щелепи (по типу Ле фор 1), крововиливом під м`які тканини чолової ділянки голови, субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, множинними переломами ребер зліва і справа, забоєм обох легень, крововиливами в лівий купол діафрагми, сальник, селезінковий простір, уламковими переломами велико та мало гомілкових кісток лівої гомілки (стан після ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини стегна 13.09.2024), ускладнилась набряком, вклиненням речовини головного мозку, набряком легень, обумовило порушення та припинення функції ЦНС, зупинку серця та дихання. Вказана причина смерті підтверджується виявленням при проведенні експертизи трупа вказаних вище прижиттєвих травматичних ушкоджень, даними судово-гістологічної експертизи: морфологічні ознаки крововиливу у товщу та під м`яку мозкову оболонку з реактивними змінами та ознаками організації, ознаки енцефалопатії, виразний деструктивний набряк речовини головного мозку, кардіоміопатія, ділянки ішемії у міокарді, поєднані з нерівномірною гіпертрофією та ліпофусцинозом Кардіоміоцитів, дифузний кардіосклероз, набряк строми міокарду, множинні еритроцитарні мікротромби у судинному руслі легень з геморагічним синдромом та початковим реактивними змінами, вогнищеві субплевральні інфільтративно-деструктивні крововиливи у препаратах легень з реактивними змінами та ознаками організації, морфологічні ознаки цирозу печінки, у препараті «стінка тонкого кишківника» аутолітичні зміни слизової оболонки та запальноклітинні зміни м`язового шару, у препараті «згорток крові з селезінкового простору» безструктурні буро-рожеві маси, до яких в окремих зрізах прилягають контуровані бліді еритроцити, у препараті «лівий купол діафрагми» вогнищеві запальноклітинні інфільтрати, у препараті «сальник» морфологічні ознаки вогнищевих крововиливів із запальноклітинними змінами, та даними медичної документації.

Згідно записам медичної картки стаціонарного хворого з КНП «УМБКЛ» УМР ВП «КЛЗНСТЕМД» № 4724-н/208 на ім`я гр. ОСОБА_10 , знаходився на лікуванні з діагнозом: Інші уточнені травми із залученням декількох областей тіла. Закритий багатоуламковий перелом проксимального метаепіфізу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Закритий перелом ІІ-ІІІ ребра зліва підшкірна емфізема. Забійна рана волосистої частини голови, носова кровотеча з правої половини носа. Травматична ішемія мозку. Травматичний пневмоторакс. Травматична підшкірна емфізема. Дифузний забій головного мозку. Множинні переломи кісток черепа та обличчя. Емболія і тромбоз артерій нижніх кінцівок. Гіповолемічний шок. Смерть його констатована 15.09.2024 о 11.30 год, не суперечить даним судово-медичної експертизи.

При судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_10 , виявлено тілесні ушкодження: підшкірні гематоми правої та лівої орбітальних ділянок, правої та лівої щоки з переходом на нижню щелепу, зовнішньо-бокової поверхні лівого стегна, зовнішньої передньо-бокової поверхні ампутованої лівої гомілки на фоні якої розташоване садно в верхній третині по передньо-зовнішній поверхні (на відстані 42 см. від стопи), нижньої третини правого стегна по внутрішньо боковій поверхні з переходом до нижньої третини правої гомілки по внутрішньо боковій поверхні, верхньої третини правого стегна по передньо-внутрішній поверхні, середньої третини правого стегна по передній поверхні, середньої третини правого стегна по зовнішньо-боковій поверхні, бокової поверхні грудної клітки зліва в підпахвинній ділянці; садна на шкірних покривах чола по центру більше зліва, правого колінного суглобу по передній поверхні; прямі переломи ребер зліва 2, 3, 4, 5, 7-го ребер по передній-аксілярній лінії, справа 5, 6-го ребер по середньо-ключичній лінії, всі переломи з крововиливами в підлеглі м`які тканини; уламкові переломи велико та мало гомілкових кісток лівої гомілки (на відстані 44 см. від стопи); переломи кісток носа та верхньої щелепи (по типу Ле фор І); крововилив під м`які тканини чолової ділянки голови, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку, забій обох легень, крововиливи в лівий купол діафрагми, сальник, селезінковий простір.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення з прикладанням значної травмуючої сили, є характерними для ДТП і виникли в результаті наїзду на пішохода одномоментно або в швидкій послідовності одно за одним, внаслідок удару виступаючими частинами транспорту, який перебував у русі, під час якого потерпілий, міг знаходитися у вертикальному положенні, повернутий лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля з послідуючим закидуванням на капот, відкиданням та ударом об тверде підлегле покриття дороги. Зважаючи на характер вищеописаних ушкоджень, їх локалізацію найбільш імовірно, первинний контакт з автомобілем прийшовся в ліву бокову поверхню тіла (ліва гомілка, грудна клітка), при цьому потерпілий в момент ДТП, міг знаходитися статичному стані або в русі (хода).

Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими, за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті громадянина ОСОБА_10 і вкладаються в час вищеописаної ДТП, що мала місце 06.09.2024.

Разом з тим, у відповідності до висновку інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-24/103/19-ІТ від 27.09.2024, у заданій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу) та 13.3 (під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечний інтервал». Технічна можливість уникнути настання даної пригоди, для водія автомобіля ВАЗ 2109 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , полягає у виконанні ним технічних вимог п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху з посиланням на термін «безпечний інтервал». У діях водія автомобіля ВАЗ 2109 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечний інтервал», недотримання яких у своїй сукупності, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 06.09.202 керуючи належним йому автомобілем в с. Верхній Бистрий Хустського району Закарпатської області, внаслідок не належного дотримання ним Правил дорожнього руху допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на громадянина ОСОБА_10 , який в той час знаходився на правому узбіччі по напрямку руху автомобіля, про що дуже шкодує. В скоєному щиро розкаявся, висловив жаль з приводу наслідків проявленої ним неуважності та недотримання правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом. Підтвердив готовність нести передбачену законом відповідальність за вчинене ним діяння та запевнив у майбутньому не порушувати Закон.

Потерпіла подала заяву з проханням розгляду справи за участі її представника, визначення міри покарання залишає на розсуд суду. Додатково зазначила про відсутність у неї претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини по провадженню, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки частини 3 статті 349, частини 2 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, які ним не оспорюються, роз`яснивши усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно частини 3 статті 349 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною 2 статті 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілому.

Санкцією частини 2 статті 286 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (пункт 3 частини 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За змістом частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про вид і розмір покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, умови за яких було вчинене кримінальне правопорушення, характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, керування транспортним засобом у тверезому стані, вчинив кримінальне правопорушення з необережною формою вини, яка свідчить про те, що в будь-якому випадку, вчиняючи дане кримінальне правопорушення, не бажав настання непоправних наслідків, і за жодних обставин не мав наміру позбавляти когось життя, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, його вік та стан здоров`я, в силу статті 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позицію потерпілої про відсутність претензій до обвинуваченого та можливість призначення покарання з випробуванням, позицію сторони обвинувачення щодо необхідності призначення покарання з іспитовим строком з позбавленням права керування транспортними засобами, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести покарання за вчинене, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. Обтяжуючих обставин згідно статті 67 КК України, не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства та ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

За встановлених у сукупності обставин, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, змісту досудової доповіді, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які свідчать про дійсне, відверте визнання останнім своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілої сторони та сторони обвинувачення, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, реалізуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що в даному конкретному випадку виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнає його винуватим із застосуванням статей 75 та 76 КК України, а також із позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Призначаючи покарання, суд також зауважує, що тимчасова ізоляція від суспільства обвинуваченого, враховуючи дані про його особу, на переконання суду, не буде для останнього доцільнішим для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, аніж контроль протягом визначеного терміну над його поведінкою та мисленням самим обвинуваченим, супроводженим зовнішнім контролем з боку органу пробації.

З огляду на допущені обвинуваченим порушення правил безпеки дорожнього руху та їх наслідків у виді смерті особи, суд не вбачає підстав не застосовувати щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Накладений під час досудового розслідування арешт на рухоме майно підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 124 КПК України із ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 8754,90 грн на користь держави.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та йому призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку терміном два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 8754,90 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 90 коп.).

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.09.2024 на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2109», номерний знак НОМЕР_1 , праве дзеркало заднього виду з автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109», номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2109», номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, а також праве дзеркало заднього виду з автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109», номерний знак НОМЕР_1 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути власнику; відео-файл на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1