Справа № 539/6207/23
Провадження № 1-в/539/2/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про зміну покарання у виді арешту іншим видом покарання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, раніше судимого:15 листопада 2023 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяці,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке вмотивовано змінами в законодавстві України, та просив замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком 8 місяців.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, що не перешкоджає розгляду подання.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Розглянувши подання, суд виходить із наступного.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та йому призначено покарання у виді арешту на строк чотири місяці. Вирок суду набрав законної сили 26.01.2024 та звернутий до виконання.

Однак відбування покарання ОСОБА_4 не відбулось у зв`язку із тим, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-IX внесено зміни до ст. 60 КК, згідно із новою редакцією якої арешт як покарання призначається виключно військовослужбовцям. Цим же Законом внесено зміни до ч. 2 ст. 125 КК, в санкції якої покарання у виді арешту на строк до шести місяців замінено покаранням у виді пробаційного нагляду на строк до двох років. Вказаний Закон набрав законної сили 28.03.2024.

Пунктом 3 частини першої статті 537 КПК України установлено, що під час виконання вироків місцевий суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Пунктом 20 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) установлено, що органи, які виконують вироки судів, зобов`язані надавати судам необхідні матеріали щодо осіб, які відбувають покарання.

Разом з цим, пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) передбачено з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Викладене вище свідчить, що невідбута частина покарання у виді арешту, призначена засудженому ОСОБА_4 вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28 березня 2024 року) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання виду покарання, на яке засудженому має бути замінена невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до статті 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.

Суд не вбачає підстав для заміни призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 на покарання у виді штрафу або виправних робіт оскільки на час розгляду подання доказів працевлаштування останнього суду не надано. Крім цього, приписи статті 72 КК України не передбачають співвідношення таких видів покарання як арешт та штраф, а, навпаки, частина третя статті 72 КК України вказує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тобто у даному випадку найбільш доцільною буде заміна покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином, оскільки Закон України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_4 необхідно замінити невідбуту частину покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року, у виді арешту, яка станом на 28 березня 2024 року складає 4 (чотири) місяці, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 8 (вісім) місяців, виходячи зі співвідношення вказаних видів покарань, визначеного пунктом 4 частини першої статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, та максимального строку даного покарання, визначеного частиною четвертою статті 59-1 КК України.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, положенням ст. 59-1 КК України встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

За таких обставин, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про заміну призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду засудженому ОСОБА_4 - задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 невідбуте покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року у виді 4 (чотирьох) місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком 8 (вісім) місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.492 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1