Справа № 491/1053/24
УХВАЛА

16 грудня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000264, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, фактично мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти школи базової загальної підготовки в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше судимого 07 травня 2019 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 13 вересня 2022 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000264, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

12 грудня 2024 року прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Згідно клопотання, 20 липня 2024 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як остання лежала на ліжку в спальній кімнаті, наніс їй лезом та обухом сокири не менше 4 (чотирьох) ударів в область голови, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: забійні та рубані рани голови, синець повік лівого ока, перелом склепіння черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки, вогнища забою лівої скроневої частки головного мозку, які були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких в проміжок часу у декілька хвилин настала смерть ОСОБА_7 на місці вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Крім того, ОСОБА_4 20 липня 2024 року близько 05 голини 10 хвилин, перебуваючи на території приватного домоволодіння за місцем свого тимчасового проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, зайшов до приміщення літньої кухні, де в одній із тумб таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3110 гривень, мобільний телефон марки «Sigma», моделі «Comfort 50 CF113Hit», вартістю 410 гривень та з приміщення житлового будинку - велосипед марки «Ardis» моделі «Либідь», вартістю 1408 гривень 33 копійки, після чого місце вчинення злочину з викраденим майном залишив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4928 гривень 33 копійки. Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 21 липня 2024 року о 05 годині 20 хвилин ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затриманий за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 21 липня 2024 року о 17 годині 44 хвилини ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві). 23 липня 2024 року слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19 вересня 2024 року. Надалі строк дії даного запобіжного заходу продовжено до 15 години 20 хвилин 16 грудня 2024 року включно.

На даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування не зменшилися та в повній мірі виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Так, згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років; згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на осіб, які визнані потерпілими та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом залякування, оскільки у зв`язку з ознайомленням підозрюваного з матеріалами кримінального провадження, останній володіє інформацією про місце проживання та інші контактні дані свідків. До того ж йому інкриміновано діяння пов`язані із умисним позбавленням життя що відповідно підтверджує заявлений ризик. Враховуючи вище зазначене, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити вище вказані дії та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 та іншими нормами КПК України, а також враховуючи те, що наразі зазначені ризики не зменшились та у сторони обвинувачення відсутні відомості про зменшення ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того прокурор у своєму клопотанні просить утримувати ОСОБА_4 на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на норми Закону України «Про попереднє ув`язнення», та зазначаючи, що у період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Для узятих під варту військовослужбовців додатком 12 «Про гауптвахту» до Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України та Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.11.2020 № 394 (далі - Порядок), визначено окремий порядок та умови їх тримання у спеціальному приміщенні - гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що є установою військового типу. Утримання військовослужбовців, до яких застосовано попереднє ув`язнення на гауптвахті обумовлене необхідністю забезпечення умов утримання військовослужбовців, як то право носіння військової форми, дотримання розпорядку дня, військової дисципліни, роздільне утримання один від одного різної категорії військовослужбовців, належне забезпечення харчуванням відповідно до встановлених норм, тощо. Крім того, із такими військовослужбовцями в обов`язковому порядку проводиться соціально-психологічна робота, спрямована на формування та збереження навичок військової служби, нейтралізацію негативного впливу умов ізоляції на особистість, профілактику та попередження їх агресивної поведінки щодо посадових осіб гауптвахти та варти, інших військовослужбовців, а також до себе, усвідомлення провини за вчинений злочин. При цьому, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, вказані умови не передбачені, натомість, вказаними правилами прямо заборонено носіння військовослужбовцями форменого одягу в слідчих ізоляторах, який є забороненим предметом. Таким чином, на думку прокурора законодавством встановлено імперативні вимоги тримання військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

У зв`язку з наведеним прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Також прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. У кримінальному провадженні зібрано низку доказів в підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів. Також існують ризики, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на свідків та потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з урахуванням позиції обвинуваченого вона не заперечує проти задоволення клопотання прокурора та просить утримувати ОСОБА_4 під вартою в Одеському слідчому ізоляторі.

Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав своє клопотання, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При цьому, встановлено, що ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто, до 16 грудня 2024 року до 15 години 20 хвилин.

З наведеного вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з дотриманням положень ч.1 ст.199 КПК України.

Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою..

Суд вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України - в умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство), ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а саме:

Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, частиною 1 статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому, з санкції ч.1 ст.115 КК України вбачається, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

З санкції ч.4 ст.185 КК України вбачається, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких відомостей щодо поганого стану його здоров`я суду не надано.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має власного житла та реєстрації місця проживання, не працює, раніше судимий, вчинив нові кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

При цьому, з клопотання та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підпадає під визначення особи, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачене п.5 ч.2 ст.183 КПК України, до раніше судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що при розгляді клопотання доведено, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, що виправдовує продовження тримання ОСОБА_4 під вартою.

В матеріалах клопотання відсутні відомості, докази, що ОСОБА_4 вчинив злочини будучи військовослужбовцем. Інших доказів щодо наявності відносно ОСОБА_4 кримінальних проваджень, які вчинені ним як військовослужбовцем, суду не надано, а тому у суду відсутні підстави для визначення місця утримання ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню на гауптвахті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.32, 110, 131, 132, 176-179, 182-184, 186 193-199, 315, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали закінчується 13 лютого 2025 року до 15 години 20 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2024 року о «___» год. «_______» хв.

Обвинувачений ОСОБА_4