Дата документу 25.03.2025
Справа № 334/2313/25
Провадження № 1-кс/334/772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно непрацевлаштованої, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимій,

установив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вона спільно проживає, а саме постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2025 у справі № 334/130/25, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2024 у справі № 334/2959/24 та постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 у справі № 334/10040/24, вчинила умисний злочин, а саме домашнє насильство за наступних обставин.

Так, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення приписів Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», ОСОБА_4 10 березня 2025 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, знову вчинила психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, словесних образах різного характеру, погрозах фізичною розправою, штовханнях, що спричинили психологічні страждання, фізичний біль, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_7 .

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 1261 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновком психолога, складеного за результатами опитування потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду відеозаписів з нагрудної бодікамери № КР0028 поліцейського екіпажу «Крути-145»;

- постановами Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2025 у справі № 334/130/25, від 22.04.2024 у справі № 334/2959/24 та від 09.01.2025 у справі № 334/10040/24, якими підозрювана ОСОБА_4 неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1732 КУпАП відносно ОСОБА_7 .

20 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 1261 КК України

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваної, тобто фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та її моральні принципи. Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За кримінальне правопорушення, у якому вона обґрунтовано підозрюється за ст. 1261 КК України, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується поведінкою підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення в конкретному випадку, яка характеризується в можливій спробі вмовляння, переконання, примусу та погрози вплинути на дії потерпілої у кримінальному провадженні, оскільки остання у даному кримінальному провадженні є мати ОСОБА_4 , яка проживає спільно з нею.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що злочин, передбачений ст. 1261 КК України, є системним, тобто підозрювана періодично вчиняла психологічне та фізично насильство відносно потерпілої. У ході досудового розслідування встановлено, що потерпіла та підозрювана проживають за однієї адресою, що є підставою вважати, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти психологічне на фізичне насильство відносно ОСОБА_7 . Крім цього, ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштована, веде асоціальний спосіб життя, що виражається у систематичному вживання алкогольних напоїв, що призводить до вчинення нею конфліктних ситуацій, що, у свою чергу, може призвести до вчинення підозрюваної нового кримінального правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрювану ОСОБА_4 , наступних обов`язків, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7

- заборонити підозрюваній ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_7 , яка постраждала від домашнього насильства;

- заборонити підозрюваній ОСОБА_4 листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 , через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання з вищевказаних підстав.

Захисник та ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, вказавши на те, що підозрювана наразі примирилась із потерпілою, проходить курс лікування від алкогольної залежності та не свариться із матір`ю. Крім того, разом із потерпілою та підозрюваною проживає неповнолітній син ОСОБА_4 , відтак задоволення клопотання призведе до примусового розлучення родини. Також ОСОБА_4 вказала, що в неї немає іншого місця проживання та вона тимчасово не працює.

Розглянувши клопотання та додані докази, заслухавши учасників, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Оцінюючи надані слідчим докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати підозру оголошену ОСОБА_4 обґрунтованою.

Вирішуючи питання стосовно обґрунтованості клопотання слідчого, слідчий суддя враховує ті факти, що підозрювана дійсно може спілкуватись із потерпілою у кримінальному провадженні, що може перешкодити інтересам слідства, а також може продовжити вчиняти дії, які містять ознак домашнього насильства стосовно неї, відтак твердження слідчого про необхідність додаткового покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 194 КПК України, є обґрунтованими.

При цьому суд відхиляє доводи прокурора та слідчого про те, що застосування заборони підозрюваній перебувати в місці спільного проживання з потерпілою є необхідною, адже квартира у якій проживають підозрювана та потерпіла є достатньо великою аби уникати спілкування, а суд окремо наголошує на тому, що підозрювана раніше вчиняла домашнє насильство у формі словесних образ та не застосовувала силу, відтак заборона спілкування із потерпілою, на переконання суду, у достатній мірі забезпечить запобігання ризикам.

Керуючись статями 176-178, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000496 від 11.03.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строків досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 20.05.2025 року включно:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не виїжджати за межі м Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7 ,

5) заборонити ОСОБА_4 листування, телефонні переговори з ОСОБА_8 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.03.2025 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1