Справа № 755/4967/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000094 від 16.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2025 року о 14:45 інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі - УПП у м. Києві ДПП) ОСОБА_5 та інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УГГП у м. Києві ДПП ОСОБА_6 (надалі - працівники поліції), під час виконання службових обов`язків у складі екіпажу поліції «405», здійснюючи рух на службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) (надалі - службовий автомобіль «Toyota»), прийняли повідомлення щодо дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) за вул. Будівельників, м. Київ, біля буд. 19.

Надалі, працівники поліції за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, біля буд. 19, виявили автомобіль марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 (надалі - автомобіль «Daewoo Lanos»), яким керував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та який, не вибравши безпечну швидкість, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення та наїзд на перешкоду (електроопору).

У подальшому працівники поліції, які застосували відеофіксацію за допомогою службового портативного відеореєстратора «BodyCam», повідомили ОСОБА_3 про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України та попросили сісти останнього у службовий автомобіль «Toyota» для складання протоколів.

Знаходячись у службовому автомобілі «Toyota», у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що відносно нього буде складені протоколи про адміністративне правопорушення, виник умисел на надання неправомірної вигоди працівнику поліції з метою не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

16.02.2025 року о 15:55, реалізуючи свій умисел, направлений на надання неправомірної вигоди працівникам поліції, стрілець (помічник кулеметник) 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 14-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_3 , який перебував у службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, біля буд. 19, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, знаючи, що його дії з надання грошей за уникнення притягнення до адміністративної відповідальності є кримінальним правопорушенням, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, надав ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у сумі 2000 грн, за невчинення останнім дій, а саме не складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що дійсно, 16.02.2025 року о 15:55 року за адресою: м. Київ, вул. Будівелників, 19, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, він у стані алкогольного сп`яніння надав працівнику патрульної поліції неправомірну вигоду у сумі 2000 грн. Працівники поліції попередили про кримінальну відповідальність, але він все рівно дав неправомірну вигоду. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий, військовослужбовець, приймав участь у бойових діях); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючу та обтяжуючу обставини; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України); позицію сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу; позицію сторони захисту - обвинувачений підтримав прокурора щодо покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 24.02.2025 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 року - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме: - грошові кошти у сумі 2000 грн, а саме 4 купюри номіналом по 500 грн з серійними номерами: ХЄ 8325785, АК 1177937, ВТ 4257696, АЄ 5953289 - конфіскувати у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1