Номер провадження: 11-кп/813/1017/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скарг у прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з місць позбавлення волі, умовно - достроково, на не відбутий строк 04 місяці 6 днів (станом на 29.10.2024 року).

Рішення суду мотивоване тим, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому суд приймає рішення про звільнення від покарання засудженого умовно-достроково.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає що рішення суду є незаконним, оскільки, до засудженого 02 жовтня 204 року застосовано стягнення за вчиненні проступку.

На підставі наведеного прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання захисника.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її.

Захисник ОСОБА_9 надала заяву про розгляді справи за її відсутності та просили прийняти відмову від клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки кінець строку відбування покарання спливає 07.03.2025 року, тобто розгляд клопотання є недоцільним.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав захисника та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді та пояснення учасників судового засідання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

У відповідності до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідні роз`яснення, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Приписами ч. 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 засуджено вирком Дружківського міського суду Донецької області 19.03.2019 року за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяця з конфіскацією майна (а.с.17-19).

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)». Станом на день розгляду клопотання ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання. Не відбутий строк складає 04 місяці 06 дні. Засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на виробництві виправної колонії; до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 6 заохочень; підтримує родинні стосунки та соціально корисні зв`язки із сином ОСОБА_11 , 2016 року народження, його дружина та мати сина померла у вересня 2023 року.

Суд першої інстанції, виходячи з наявних характеристик, прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму під час відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання комісії ДУ «ОВК №14» з розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 не довів своє виправлення (а.с. 16 ).

Згідно характеристики наданої ДУ «ОВК №14» убачається, що засуджений ОСОБА_7 позиціонує себе посередньо, порушення режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку дня носять несистематичний характер. Заходи реалізації індивідуальної програми виконані частково. В результаті оцінки ризиків вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, встановлено середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства. До дисциплінарної відповідальності притягувався тричі, має 6 заохочень (а.с. 12-13, 60-64).

Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці на протязі усього періоду відбування покарання довів своє виправлення та перевиховання, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення.

Колегія судді звертає увагу, що ОСОБА_7 був неодноразово засуджений за умисні корисливі злочини та звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, а також, застосовувалась зміна невідбутої частини покарання більш м`яким, проте висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, з урахуванням наявності формальних умов для умовно-дострокового звільнення, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним, що свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до приписів п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотанням адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4