Справа № 136/22/25
провадження № 1-кс/136/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005 від 05.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта базова загальна середня, не працюючої, раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області перебувають вищевказані матеріали кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням установлено, що 05.01.2025 ОСОБА_4 , знаходилась за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , куди в подальшому прийшов і її сусід ОСОБА_7 , з яким вони після цього в приміщенні літньої кухні спільно розпивали алкогольні напої.

Того ж дня близько 21 години, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, під час застілля між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно вдарила кулаком по обличчю ОСОБА_7 , який в цей час сидів на ліжку поряд із нею за столом, у відповідь на що останній штовхнув її в плече та підвівся на ноги.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 помітивши можливий подальший активний опір зі сторони ОСОБА_7 , схопила руками з підлоги дерев`яний табурет, яким нанесла біля 10 ударів, точна кількість органом досудового розслідування не встановлена, по різних частинах тіла ОСОБА_7 (голові, тулубу та верхнім кінцівкам), внаслідок чого він впав на підлогу. Після того як ОСОБА_7 підвівся із підлоги та сів на ліжко, ОСОБА_4 схопила зі столу кухонний ніж, яким нанесла йому один удар в область черевної порожнини з права і тим самим спричинивши тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 02 від 07.01.2025 на підставі судово-медичного вивчення копії «Виписки» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 05.01.2025 ОСОБА_7 , судово-медичного вивчення «Довідки» директора КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 06.01.2025, з урахуванням обставин провадження, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, проникаючого поранення черевної стінки живота. Вказане ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки живота виникло від дії колюче-ріжучого предмету, було небезпечним для життя в момент спричинення, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у зв`язку з чим 08.01.2025, останній вручено відповідне повідомлення про підозру.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ЄО №217, протокол огляду місця події від 05.01.2025 в ході якого виявлено та вилучено сліди кримінального правопорушення та знаряддя вчинення злочину, покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , покази потерпілого ОСОБА_7 , висновок експерта №02 від 07.01.2025 відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, показання підозрюваної ОСОБА_4 , протокол слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 .

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Ризик переховування повинен оцінюватись в світлі обставин цього кримінального провадження, особистості підозрюваного, його майнового стану, а також соціальних зв`язків.

Так, інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжкими злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При встановленні наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що на даному етапі досудового розслідування на момент обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідством не встановлено предмету (ножа), яким було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , оскільки на даний час відсутні відомості щодо наявності на об`єктах дослідження, а саме вилучених в домоволодінні самої підозрюваної двох ножах слідів кримінального правопорушення, а саме слідів РБК, які належать потерпілому. Таким чином є наявність даного ризику, оскільки ОСОБА_4 може повністю приховати та знищити всі сліди кримінального правопорушення, які мають істотне значення по справі в тому числі і знаряддя кримінального правопорушення, яке може бути іншим, тобто в будинку було виявлено лиш два ножі, які були витерті та помиті до початку їх вилучення на яких ледь помітні сліди РБК.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід врахувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків і дослідження їх судом.

Разом з цим станом на теперішній час з огляду на відносно незначний період з моменту внесення відомостей до ЄРДР до часу звернення із вказаним клопотанням до суду достатня вірогідність того, що підозрювана ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом їх вмовляння та підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді, оскільки вони всі місцеві жителі, знають один одного, та свідок ОСОБА_9 є її законним чоловіком.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення кого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З метою запобігання спробам підозрюваної ОСОБА_4 , вчинити дії, визначені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно останній обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу:

п. 1 - вагомість наявних доказів, про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

п. 2 тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється;

п. 3 ОСОБА_4 фізично розвинена добре та є особою молодого віку;

п. 4 офіційно одружена і на утримуванні має п`ятеро малолітніх дітей;

п. 5 ОСОБА_4 на даний час ніде не працює.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не спроможне забезпечити виконання ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, визначеним КПК України та запобігання ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Беручи до уваги вище викладене, та те, що підозрювана ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілого та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як наявні достатні дані кримінальної спрямованості поведінки останньої, а також неможливість запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки інший запобіжний захід наразі не спроможний забезпечити виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки та запобігти встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, вказуючи, що інший запобіжний захід не спроможний забезпечити виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні не заперечили стосовно задоволення клопотання, щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено та надано достатні докази на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінально протиправних дій, тобто такі обставини виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення у клопотанні, що передбачені п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що підставами застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні (вірогідні) підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити поза процесуальні, протиправні дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК.

Такими підставами слідчому судді вважати є те, що інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, у відповідності до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, інших альтернативних покарань вказана норма не містить.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема наведену у справі «Ілійков проти Болгарії», де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отож тяжкість покарання, на даному етапі досудового розслідування, може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Надаючи оцінку наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин цього кримінального правопорушення, за обставин наведених у клопотанні щодо необхідності збирання інших доказів та можливої протиправної поведінки підозрюваної щодо приховування та знищення предметів, які можуть бути віднайдені та у подальшому використані як докази, слідчий суддя приймає до уваги те, що слідством не встановлено предмету (ножа), яким було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , оскільки на даний час відсутні відомості щодо наявності на об`єктах дослідження, а саме вилучених в домоволодінні самої підозрюваної двох ножах слідів кримінального правопорушення, а саме слідів РБК, які належать потерпілому.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що на етапі досудового розслідування до отримання показань свідків судом існує ризик впливу на свідків, виходячи із встановленої КПК України процедури отримання показань від таких осіб.

Крім цього, слідчий суддя враховує дані, що характеризують підозрювану як особу.

Так, відповідно до довідки-характеристики, виданої Липовецькою міською радою від 08.01.2025, скарг на порушення громадського порядку гр. ОСОБА_4 протягом 2021-2024 років до Липовецької міської ради не надходило.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, відтак доходу (заробітку) не має, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше не судима.

Встановлені дані свідчать про те, що ОСОБА_4 не має факторів стримуючого характеру чи осіб, які на неї могли б впливати, запобігати вчиненню протиправних дій.

Вирішуючи питання щодо застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної, слідчий суддя враховує встановлені вище обставини та приписи ст. 181 КПК України та вважає, що наразі, такі підстави відсутні, отож з урахуванням особи підозрюваної, тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваної, стадії досудового розслідування, незважаючи на існування презумпції невинуватості, слідчий суддя вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним вище ризикам, які є доведеними та забезпечити виконання підозрюваною належної процесуальної поведінки.

Оцінюючи наявні обставини та враховуючи вимоги ст.ст. 181, 194 КПК України , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, оскільки даний запобіжний захід наразі зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло в якому вона проживає.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту виконувати в порядку ст. 181 КПК України.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_11