Справа № 442/8101/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1107/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та обрано йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Вирішено питання про речові докази, арешт майна та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 13.09.2024 приблизно о 16 год. 20 хв, перебуваючи на вул.Холмській у м.Дрогобичі Львівської області навпроти буд. №15, у траві знайшов пластикову коробку від жувальних гумок «Оrbit» рожевого кольору, відкривши яку та побачивши у середині поліетиленовий згорток, витягнув його, переконався, що вміст останнього становить подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження, привласнив для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, умисно, незаконно, достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, взяв його із собою, поклав у передню кишеню свого батника, де зберігав до 16 год. 45 хв. 13.09.2024, тобто до моменту, коли його виявили та зупинили працівники Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Під час проведення огляду місця події 13.09.2024 в період з 18 год. 00 хв. по 18 год. 11 хв., на дорозі навпроти будинку №7 по вул. Холмській у м.Дрогобичі Львівської області у ОСОБА_9 виявлено та вилучено подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження із вмістом наркотичного засобу обіг якого обмежено канабісом, масою 9,595 грама, яку останній незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, та зберігав у передній кишені свого батника для власного вживання без мети збуту.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту.

На даний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок у чистині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк на 1 рік із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2, п.3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання.

Зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду, місцевий суд, всупереч вимог частин 1, 2, 3 ст. 59-1 КК України, які носять імперативний характер, не визначив обвинуваченому жодних обов`язків з метою застосування наглядових та соціально-виховних заходів. Вказує, що суд також може покласти на засудженого до пробаційного нагляду і інші обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 59-1 КК України.

При цьому, необхідність ухвалення нового вироку прокурор обґрунтовує тим, що покладення обов`язків, передбачених частинами 2, 3 ст. 59-1 КК України на засуджену особу після набрання вироком законної сили погіршить її становище, а тому є недопустимим.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оспорюються, а відтак судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо необхідності скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Як передбачено ч.2 даної норми закону у випадку призначення особі покарання у виді пробаційного нагляду суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З наведеного вбачається, що призначаючи особі покарання у виді пробаційного нагляду суд зобов`язаний покласти на засуджену особу обов`язки, передбачені ч.2 ст.59-1 КК України.

Крім цього, призначаючи особі покарання у виді пробаційного нагляду суд також може покласти на засуджену особу обов`язки, передбачені ч.3 ст.59-1 КК України.

Згідно оскаржуваного вироку місцевий суд, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, не поклав на нього жодного з обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України, у тому числі і передбачених ч.2 даної норми закону, покладення яких на особу засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду є обов`язковим.

Таким чином, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не застосував закон, який підлягав застосуванню, що згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування чи зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає, що у даному випадку вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні у частині призначеного покарання, оскільки необхідність покладення на обвинуваченого передбачених законом обов`язків не є підставою для скасування вироку місцевого суду та ухвалення апеляційним судом свого вироку у розумінні положень ч.1 ст.420 КПК України.

Покликання прокурора, як на підставу для скасування вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 та ухвалення відносно нього нового вироку, на судову практику, згідно якої покладення обов`язків, передбачених частинами 2, 3 ст.59-1 КК України на засуджену особу після набрання вироком законної сили погіршить її становище, що є недопустимим, у даному випадку є безпідставними, оскільки оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 на час апеляційного перегляду не набрав законної сили.

Ураховуючи наведене вище, оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до призначеного місцевим судом покарання із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч. 2, п.п.3, 4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч. 2, п.п.3, 4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: