Провадження №1-кс/369/154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову в.о. начальника ВРЗ у СТ СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказує, що фактично представники потерпілого ОСОБА_4 дізналися про наявність постанови про закриття кримінального провадження лише 04.12.2024 року.

Інший представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 - отримала примірник постанови 04.12.2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001094 та виготовлення їхніх фотокопій в приміщенні Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Раніше примірника оскаржуваної постанови ані ОСОБА_4 , ані будь-хто з його представників тобто адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не отримували. Що також підтверджується даними складеного слідчим Опису до матеріалів кримінального провадження №0001094, згідно з яким відсутнє документальне підтвердження про вжиття слідчим заходів щодо надсилання примірників постанов або повідомлень про прийняте процесуальне рішення як на адресу ОСОБА_4 , так і його представників.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що оскільки фактично представники ОСОБА_4 дізналися про наявність цієї постанови лише 04.12.2024 року, цього ж дня адвокатом ОСОБА_6 отримано і примірник оскаржуваного процесуального рішення, то згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України строк на подачу скарги становить 10 календарних днів і починає свій сплив з дати фактичного отримання копії постанови.

На підтвердження доводів скаржником додано фотокопії відповідних документів з матеріалів кримінального провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094, від 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.04.2024 року близько 21 години водій автомобіля RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на 40 км а/д Київ-Чоп в напрямку м. Києва, поблизу с. Северинівка Бучанського району Київської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину по пішоходному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження, попередній діагноз-перелом правої гомілки, ЗЧМТ, ссадини обличчя. Після дорожньо-транспортної події пішохіда було госпіталізовано до КНП КОР Київська обласна клінічна лікарня.

Згідно з записами в медичній картці хворого ОСОБА_4 за №178399 при виписці 30.04.2024 року повний діагноз є наступним: Травма декількох кровоносних судин у ділянці гомілки. Перелом проксимального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки (будь-якої частини). Неуточнена травма грудної клітки. Відкрита рана (неуточненої частини гомілки), сполучена з переломом.

03.05.2024 року ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 55 КПК України залучено до провадження як потерпілого.

Згідно висновку експерта №75Е від 28.05.2024 року виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_4 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечними для життя, а також як такі, що не є загрозливими для життя, але належать до тяжких за кінцевим результатом та наслідками.

Тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, якими могли бути виступаючі частини автомашини, що рухалася, могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 10.04.2024 року під час ДТП при знаходженні ОСОБА_4 в якості пішохода, збитого легковим автомобілем.

Для вирішення питання про положення тіла в момент первинного контакту із автомобілем необхідне призначення комплексної судово-медичної експертизи із залученням судово-медичного експерта-криміналіста, для дослідження одягу та взуття, які були на потерпілому в момент ДТП, та автотехнічного експерта.

Представник скаржника вказує, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001094 встановлено, що до винесеної 25.07.2024 року постанови про призначення інженерно-транспортної експертизи слідчим ОСОБА_5 в якості вихідних даних внесено неправдиві дані, а саме: в показаннях потерпілого ОСОБА_4 слідчий вказав, що «…здійснив наїзд автомобіль, лівою передньою частиною…».

Поряд з цим, згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , які він 24.07.2024 року надав слідчому ОСОБА_5 під час власного допиту, та відомостями з протоколу слідчого експерименту, складеного того ж дня і проведеного також за участі потерпілого ОСОБА_4 , останній в своїх показах не вказував цих даних.

Згідно з показами потерпілого ОСОБА_4 , викладених під час особистого допиту та проведення слідчого експерименту, він взагалі не бачив автомобіль, який здійснив на нього наїзд, хоча слідчий ОСОБА_5 у постанові про призначення інженерно-транспортної експертизи вказує зворотнє.

Спотворення слідчим ОСОБА_5 вихідних даних призвело до того, що судовий експерт ОСОБА_8 їх прийняв як належні та зробив помилкові висновки, що показання потерпілого ОСОБА_4 , є технічно неспроможними.

Оскільки потерпілий ОСОБА_4 про це не казав, то відповідно висновки судової експертизи не можливо вважати правильними та об`єктивними.

У долученому до матеріалів провадження висновку експерта № СЕ-19/111-24/43023-ІТ від 30.07.2024 року судовий експерт вказує, що показання водія ОСОБА_7 стосовно розташування пішохода ОСОБА_4 в момент наїзду на нього автомобілем є технічно спроможними.

Поряд з цим, жодних досліджень судовим експертом не було проведено, і це при тому, що встановлення взаємного розташування пішохода та транспортного засобу в момент наїзду відноситься до комплексних досліджень, а саме судово-медичних та автотехнічних.

У цьому ж Висновку від 30.07.2024 року судовий експерт ОСОБА_8 вказує, що «…покази ОСОБА_7 в частині механізму контактування автомобіля з пішоходом на момент наїзду співпадають з механічними пошкодженнями автомобіля…».

Незрозуміло, на підставі чого судовий експерт робить цей висновок, оскільки не було взагалі проаналізовано механізм утворення пошкоджень, а саме їх напрямок утворення, розташування відносно опорної поверхні та габаритів, не враховані пошкодження на тілі потерпілого, механізм їхнього утворення, тощо.

В наданих судовому експерту матеріалах кримінального провадження відсутні дані про проведення досліджень зі встановлення взаємного розташування пішохода та транспортного засобу в момент наїзду.

До того ж, незважаючи на наявність Висновку експертизи за № 75/Е від 28.05.2024 року, де експерт зазначає «Для вирішення питання про положення тіла в момент первинного контакту із автомобілем необхідне призначення комплексної судово-медичної експертизи із залученням судово-медичного експерта-криміналіста, для дослідження одягу та взуття які були на потерпілому в момент ДТП, та автотехнічного експерта», слідчий ОСОБА_5 не призначив цю судову експертизу.

Тому з метою усунення розбіжностей у висновках експертиз, необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема комплексну судово-медичну експертизу із залученням судово-медичного експерта-криміналіста, для дослідження одягу та взуття, які були на потерпілому в момент ДТП, та автотехнічного експерта.

Однак, 31.07.2024 року в.о. начальника ВРЗ у СТ слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що у даному випадку в діях водія автомобіля RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які перебували б у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події і настанням суспільно небезпечних наслідків від даної дорожньо-транспортної події, не вбачаються, у зв`язку з чим в його діянні відсутні ознаки злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Враховуючи наведене, скаржник просив слідчого суддю постанову в.о. начальника ВРЗ у СТ слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати.

Потерпілий ОСОБА_4 , в інтересах якого подано скаргу, у судове засідання 13.01.2025 року не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. 13.01.2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав у повному обсязі.

Уповноважена особа СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області у судове засідання 13.01.2025 року не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином.

23.12.2024 року через канцелярію суду заступником начальника СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області подано матеріали кримінального провадження № 0001094 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 31.07.2024 року в.о. начальника ВРЗ у СТ слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що у даному випадку в діях водія автомобіля RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які перебували б у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події і настанням суспільно небезпечних наслідків від даної дорожньо-транспортної події, не вбачаються, у зв`язку з чим в його діянні відсутні ознаки злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що згідно наявних матеріалів органом досудового розслідування не вжито всіх можливих дій для об`єктивного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження № 0001094 від 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначає представник скаржника, з метою усунення розбіжностей у висновках експертиз та забезпечення повного та всебічного розслідування, необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема комплексну судово-медичну експертизу із залученням судово-медичного експерта-криміналіста, для дослідження одягу та взуття, які були на потерпілому в момент ДТП, та автотехнічного експерта.

Крім того, у разі проведення такої експертизи та на підставі отриманого висновку необхідно провести повторні слідчі експерименти за участі потерпілого пішохода ОСОБА_4 та водія автомобіля RENAULT DOKKER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 . На підставі отриманих відомостей під час проведення комплексної судово-медичної експертизи, повторних слідчих експериментів - призначити повторну судово-автотехнічну експертизу.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001094 від 11.04.2024 року встановлено, що залишено без перевірки доводи потерпілого ОСОБА_4 , викладені в протоколі його допиту від 24.07.2024 року.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 показав, що перед настанням ДТП 10.04.2024 року на ділянці автодороги, коли він намагався пройти по пішохідному переходу незадовго до зіткнення, зупинялись водії інших транспортних засобів.

Проте в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні будь-які відомості про намагання слідчого встановити свідків (пішоходів, водіїв транспортних засобів) або місцезнаходження стаціонарних об`єктів з розміщенням на них камер відеоспостереження поблизу місця події, з метою всебічного та повного розслідування обставин ДТП за участі пішохода ОСОБА_4 , яка сталася 10.04.2024 року поблизу села Северинівка Бучанського району Київської області.

Слідчий суддя встановив, що згідно наявних матеріалів органом досудового розслідування не вжито всіх можливих дій для об`єктивного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження № 0001094 від 11.04.2024 року.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови в.о. начальника ВРЗ у СТ слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.07.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову в.о. начальника ВРЗ у СТ СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року, задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника ВРЗ у СТ слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.07.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001094, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1