УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 308/8292/20

провадження № 51- 2477 ска 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Ужгородського районного суду Закарпатської області від 03 вересня

2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 96 060 498, 02 грн, з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, вилучених за протоколом № 0693/30500/20 від 06 червня 2020 року.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року вищезазначене судове рішення місцевого суду залишено без змін.

30 травня 2024 року постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_5, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, адвокат ОСОБА_5 звернувся до касаційного суду зі скаргою, у якій порушує питання про перегляд вищезазначеної постанови суду апеляційної інстанції від 12 грудня 2024 року у касаційному порядку.

Колегія Суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши копію оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Виходячи з основних засад судочинства згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня (рішення у справах: «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 21липня 2021 року по справі № 5-р(II)/2021 визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з яким «постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає».

Згідно зі ст. 529 МК порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

КУпАП не передбачено можливості касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 КУпАП відповідають визначеним Конституцією України основним засадам судочинства і є пропорційними та обґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що підстави і порядок перегляду Верховним Судом судових рішень у справах про адміністративні правопорушення передбачено лише главою 24-1 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення, в тому числі шляхом їх перегляду за нововиявленими обставинами,

чинний КУпАП не передбачає. Колегія суддів вважає слушними висновки апеляційного суду про те, що посилання скаржника про можливість застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для розгляду заяви про перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, виходячи з аналогії закону, є безпідставними, оскільки статтею 459 КПК, на яку посилається скаржник, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях і ця норма КПК не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП чи МК. Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема, принцип правової визначеності.

З огляду на викладене, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4