Номер провадження № 1-в/756/51/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва подання ОСОБА_3 , про приведення судового рішення у відповідність до закону та застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

19.02.2020 вироком Оболонського районного суду м. Києва від за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

09.02.2022 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.02.2022 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день,

УСТАНОВИВ:

15 січня 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло подання ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до закону та застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Вказане подання обґрунтовано тим, що 19.02.2020 ОСОБА_3 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки. Крім того, вироком Оболонського районного суду від 09.02.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день,

Заявник посилається не те, що Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить вирішити питання про приведення судового рішення у відповідність до закону та застосувати положення ч. 2 ст. 74 КК України.

Засуджений та прокурор в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від прокурора ОСОБА_4 та надійшла заява про розгляд подання у його відсутність, подання підтримав та просив задовольнити.

Зважаючи на вказане, суд вважає, що неявка вищевказаних осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, у відповідності до положень ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання.

Ураховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання органу пробації за наявними матеріалами.

Дослідивши подання подання та матеріали додані в його обґрунтування, судом встановлено наступне.

Так, 19.02.2020 ОСОБА_3 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки. Крім того, вироком Оболонського районного суду від 09.02.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день,

Як убачається з вироку від 19.02.2020, ОСОБА_3 15.01.2018 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, де вартість викраденого майна становить 478 грн. Відповідно до вироку суду від 09.02.2022 встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, де вартість викраденого майна становить - за епізодом 1 (16.11.2019) - на суму 1442 грн. 93 коп., за епізодом 2 (07.05.2021) - на суму 1675 грн., за епізодом 3 (23.10.2021) - на суму 1143 грн. 99 коп.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день та перебуває на обліку Оболонського УП ГУНП в м.Києві.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як убачається з положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, зокрема вказано «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З урахування вказаних змін, встановленого у 2018 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 1762 гривні.

З урахування вказаних змін, встановленого у 2019 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 2 007 гривні.

З урахування вказаних змін, встановленого 01.01.2021 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 2 270 гривні (станом на 07.05.2021) та 2 379 гривні (станом на 23.10.2021).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Разом з цим, приписи ст. 58 Конституції України передбачають, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, з урахуванням вищевказаних норм, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 ..

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема викрадення ОСОБА_3 майна вартістю, що не перевищувала встановлені розміри, його дії, після внесення змін Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, тягнуть за собою адміністративну відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2020 - за епізодом від 15.01.2018, за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 09.02.2022, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

При цьому, міра покарання за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2020 за рештою епізодів, а саме: за епізодом від 22.11.2017 - за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та від 10.04.2017 - за ч.1 ст.309 КК України року підлягає залишенню без змін, та остаточне покарання, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, визначити у вигляді 3 років позбавлення волі. Без змін підлягає залишенню звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання та покладені вказаним вироком на останнього обов`язки, відповідно до вимог ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, статтями 5, 74 КК України, статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання ОСОБА_3 , про приведення судового рішення у відповідність до закону та застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2020 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України ( за епізодом від 15.01.2018) покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Оболонського районного суду м.Києва від 09.02.2022 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2020 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати ОСОБА_3 засудженим до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині покарання за цим вироком щодо звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання та покладені вказаним вироком на останнього обов`язки, відповідно до вимог ст.75, 76 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1