УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року

м. Київ

справа № 454/3627/20

провадження № 51-69ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 02 серпня 2024 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вищезазначену ухвалу - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на незаконність вищезазначеного судового рішення апеляційного суду, порушує питання про його скасування та призначення нового апеляційного розгляду. Своє прохання обгрунтовує тим, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, оскільки строки давності його притягнення до кримінальної відповідальності не закінчились, з огляду на те, що останній систематично не з`являвся у судові засідання. Також вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Частиною 4 ст. 286 КПК, передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 49 КК встановлено строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, з долученого до скарги копії судового рішення суду першої інстанції вбачається, що у судовому засіданні захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.

Постановляючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції вказав, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, яке відповідно до

ст. 12 КК є нетяжким злочином. А враховуючи те, що кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинене 19 червня 2019 року, то відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК закінчились строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Апеляційний суд, дотримуючись вимог, передбачених статтями 404, 405, 407, 419 КПК, розглянув апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 , переглянув встановлені місцевим судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення та вмотивовано залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

При цьому апеляційний суд встановив, що у даному провадженні строк давності вчинення кримінального правопорушення слід обчислювати з 19 червня 2019 року. Оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК минуло понад 3 роки, то строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності, передбачений пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК, сплив.

Крім того, з копії ухвали апеляційного суду вбачається, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також щодо ухилення ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, тому перебіг давності не зупинявся, підстав для застосування положень ч. 3 ст. 49 КК немає.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що посилання потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 на ухилення обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим відсутні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, є безпідставними, з огляду, зокрема, на те, що ухвалами Сокальського районного суду від 01 листопада 2022 року та 30 серпня 2023 року на обвинуваченого ОСОБА_6 було двічі накладено грошові стягнення за неявку в судові засідання та застосовано привід, однак жодного разу не було застосовано правоохоронними органами заходів, спрямованих на розшук і затримання останнього.Водночас неналежна процесуальна поведінка захисника у цьому кримінальному провадженні не може впливати на перебіг строків давності, до того ж, суд першої інстанції належно відреагував на такий факт шляхом винесення відповідної ухвали щодо дисциплінарної відповідальністі адвоката.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду вважає, що ухвала Львівського апеляційного суду відповідає вимогам ст. 370, 419 КПК, є законною, мотивованою та обгрунтованою.

Посилань на істотні порушення кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, як і доводів щодо неправильного застосування кримінального закону касаційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3