Справа №498/163/24
Провадження по справі №1-в/498/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Роздільнянського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений,

встановив:

16 вересня 2024 до суду надійшло подання сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 02 травня 2024 року Великомихайлівського районного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76КК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно матеріалів справи засуджений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, зокрема 06.11.2023 приблизно близько 09 год. 30 хв. на загальну суму 801.60 грн. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, та за ч.4 ст. 185 КК України.

З огляду на те, що на момент вчинення кримінального правопорушення сума викраденого майна не перевищувала розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка станом на 01.01.2023 складає 2684,00 грн., керуючись ч. 2 ст. 74 КК України начальник Роздільнянського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області просить суд звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений.

Начальник Роздільнянського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглядати подання у її відсутність, подання підтримує та просить суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного подання.

Засуджений в судове засідання не з`яився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд подання у його відсутність, подання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали подання, встановив наступні обставини.

Вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок суду набрав законної сили 04 червня 2024 року.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з вироку суду від 02 травня 2024 року, засуджений вчинив один епізод таємного викрадення чужого майна, зокрема 06.11.2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. на загальну суму 801.60 грн. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Так, відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум у 2023 році для працездатної особи становить 2684,00 грн. на місяць, а тому сума соціальної пільги у 2023 році становить 1342,00 грн.

Таким чином, для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становить 1342,00 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року складає 2684,00 грн., у той час як у 2023 році розмір дрібної крадіжки складав 268,40 грн.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Отже, з огляду на установлені обставини, на ОСОБА_5 , засудженого вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, поширюється дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому він підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, з урахуванням того факту, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024, суд

постановив:

Подання начальника Роздільнянського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 02 травня 2024 року вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, звільнити від відбування покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він засуджений.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1