Справа № 589/3142/24
Провадження № 1-кп/589/679/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Вороніж Шосткинського району Сумської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, працюючого механізатором ТОВ «Контакт Плюс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні - вересні 2022 року ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на будівництво гаражу на самовільно зайнятій земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Шосткинської об`єднаної територіальної громади, зняв на вказаній земельній ділянці верхній шар ґрунту розмірами 8,05x4,85 м з метою подальшого будівництва на ній фундаменту.

Після чого, діючи всупереч вимог ст. 13, 14 Конституції України, ч. 1 ст. 81, ст. 83, ч. 1 ст. 116, ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 375, ч. 1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав набуття права на землю, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, здійснив будівництво фундаменту, площею 39,04 м2 проектна документація щодо якого не погоджувалась у встановленому законом порядку, на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці. У подальшому, в період з серпня - вересня 2022 року по травень 2024 року, ОСОБА_5 на побудованому раніше фундаменті збудував гараж.

У результаті протиправних ОСОБА_5 Шосткинській об`єднаній територіальній громаді спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5016,64 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 09 липня 2024 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 197-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 197-1 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити вказану угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, він повністю визнає свою вину, наслідки укладення угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Захисник підтримав позицію прокурора та обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок чого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений беззастережно визнав свою провину у інкримінованому йому злочині та підтвердив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за наведених вище обставин.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, взяті на себе зобов`язання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та захисник підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працюючого, посередньо характеризується за місцем проживання.

Також суд при визначенні виду та міри покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженому сторонами виду та міри покарання, у виді штрафу встановленого ч. 3 ст. 197-1 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд не вбачає.

Підтвердження наявності речових доказів суду не надано.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 липня 2024 року, укладену між прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 197-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1