Справа № 592/5029/24
Провадження № 1-в/592/205/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» звернулася до Ковпаківського районного суду м.Суми з клопотанням про приведення вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.04.2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Прокурор в заяві не заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.04.2024 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком, що становить в перерахунку шість місяців позбавлення волі повністю приєднана невідбута частина покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.05.2023року у виді позбавлення волі на строк п`ять років та частково приєднана невідбута частина покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року у виді ста двадцяти годин громадських робіт, що становить п`ятнадцять днів позбавлення волі та призначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.

Вирок набрав законної сили 06.05.2024 року.

Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.05.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна на суму 5683грн. Вартість викраденого майна становить 5683грн., що є кримінальним правопорушенням злочином.

Крім того, за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України за таємне викрадення чужого майна в травні 2023 року на суму 1800грн., що станом на день вчинення крадіжки є меншим 2684грн. За цим вироком суду від 20.07.2023 року ОСОБА_4 засуджений також за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином діяння за ч.4 ст.185 КК, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мініму ми доходів громадян.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 за вироком суду від 20.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, усунута законом, на підставі ч.2 ст.74 КК України його необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року за ч.4 ст.185, ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.04.2024 року за ч.2 ст.389, ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 06 місяців (на підставі ст.71, 72 КК України до покарання за цим вироком за ч.2 ст.389 КК України, що становить в перерахунку 6 місяців позбавлення волі, повністю приєднана невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.05.2023 року у виді позбавлення волі на строк 05 років). На підставі ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 850грн. за ч.1 ст.357 КК України за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року за ч.4 ст.185, ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.04.2024 року за ч.2 ст.389, ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 06 місяців (на підставі ст.71, 72 КК України до покарання за цим вироком за ч.2 ст.389 КК України, що становить 06 місяців позбавлення волі, повністю приєднана невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.05.2023 року у виді позбавлення волі на строк 05 років). Покарання у виді штрафу в розмірі 850грн. за ч.1 ст.357 КК України за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.07.2023 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1