Номер провадження:1-кс/521/617/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2025 року м. Одеса
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт на навантажувач Toyota Geneo В18 з номерами 7FBH18 TLG3-SVE61, який належить TOB «ТТ.».
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначивши, що вказаний навантажувач необхідний товариству для здійснення своєї діяльності.
Предствник потерпілого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що у наслідок ДТП потерпілому ОСОБА_5 , який є також працівником цього підприємтсва, було завдано тілесні ушкодження, але жодних претензій він не має, тому клопотання підтримав.
Прокурор Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 в судове засідання не прибув та надав суду заяву у якій заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що органом досудового розслідування не отримано відповідних висновків експертів щодо вилученого майна.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, враховуючи думки сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Дія заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Так, при вирішенні питання про скасування арешту, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року було накладено арешт на навантажувач Toyota Geneo В18 з номерами 7FBH18 TLG3-SVE61, який фактично належить TOB «ТТ» з метою збереження та дослідженні речових доказів, проведення судових експертиз.
Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні не закінчено проведення судових експертиз, що не дає підстав виключити необхідність та потребу у накладенні арешту на вказане вилучене майно.
Отже, слідчим суддею на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено обставин, які вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та доводять, що в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що володільцем майна на даній стадії кримінального провадження не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому існують підстави для подальшого застосування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 98, 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ТТ» - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1