Справа № 450/2730/24 Провадження № 1-кп/450/256/25
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

21 січня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023 р. відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року накладено арешт серед іншого на мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , в якому знаходяться сім-карти мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та «Лайфсел» НОМЕР_4 .

В судовому засіданні 21 січня 2025 року захисник ОСОБА_6 подав клопотання, у якому просив скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року, а саме на мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 , в якому знаходяться сім-карти мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та «Лайфсел» НОМЕР_4 , повернувши такий у володіння ОСОБА_4 . Мотивував клопотання тим, що зазначений мобільний телефон зберігається у представників сторони обвинувачення впродовж майже 10 місяців. Під час проведення 27 січня 2024 року слідчої дії, яка полягала у огляді телефону, слідчим вилучено усю інформацію, яка на його думку мала значення для справи. Відтак, в подальшому арешті вказаного майна відсутня потреба. Вказав на недопустимість безпідставного тривалого обмеження права власності на майно. Враховуючи наведене, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку захисника і просили клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення клопотання та пояснила, що вказаний мобільний телефон із сім-картами оператора мобільного зв`язку визнано речовим доказом, є арештованим та повинен бути оглянутим судом.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма дозволяє скасувати арешт майна лише у випадку відсутності подальшої потреби у такому або у разі необґрунтованого накладення арешту. При цьому, як вбачається з клопотань осіб, які їх подали, такі вважають, що подальша дія арешту майна не є потрібною з огляду на проведення відповідних слідчих дій.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена необхідністю збереження речових доказів та важливим значенням таких для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слід вказати, що даний мобільний телефон визнано речовим доказом і фактично до завершення кримінального провадження та ухвалення у ньому остаточного рішення, такий речовий доказ повинен бути збережений у належному стані.

Окрім наведеного, обвинуваченим та його захисником ОСОБА_6 не долучено належних і допустимих доказів на підтвердження права власності ОСОБА_4 на мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , в якому знаходяться сім-карти мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та «Лайфсел» НОМЕР_4 , зокрема документів про його купівлю-продаж.

Долучені до матеріалів клопотання процесуальні документи в яких стверджується про належність обвинуваченому ОСОБА_4 вказаного телефону та сім-карт мобільного оператора зв`язку, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки не підкріплені належними доказами.

Вітдак, суд позбавлений можливості скасувати арешт на майно за клопотанням сторони, яка не довела, що є власником такого.

Крім цього, ІМЕІ 2) НОМЕР_2 вказаного мобільного телефону в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року не збігається з прохальною частиною клопотання, де вказано ІМЕІ 2 НОМЕР_5 .

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 314, 315, 350, 369-372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 21 січня 2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1