ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/123/24 Справа № 235/2649/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР ОСОБА_6 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021р., у кримінальному провадженні №0000202, яким обвинуваченого ОСОБА_7 виправдано за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька Донецької області, громадянина України, освіта вища , одруженого ,маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працюючого заступником головного інженера з виробництва в ВП «Шахта 5/6» ДП «Мирноградвугілля », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст. 191 , ч. 2 ст. 366 КК України визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а також ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 366 КК України , а саме складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів ,якщо вони спричинили тяжкі наслідки, при наступних обставинах .

Відповідно до наказу Мінпаливенерго України № 535 від 05.11.2001 Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») засноване на державній формі власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Згідно зі статутом ДП «ВК «Краснолиманська», затвердженого наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України № 174 від 01.06.2011 (далі - Статут), основним напрямком діяльності підприємства є добування та збагачення кам`яного вугілля.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 29.08.2014 ОСОБА_7 поновлено на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Перемоги, 9.

Рішення суду виконане 05.09.2014 державним виконавцем ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції ГУ юстиції у Донецькій області шляхом фактичного заведення ОСОБА_7 на територію державного підприємства.

Статуту, керівник підприємства здійснює управління підприємством, несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, укладає договори та інші правочини, відкриває в установах банків поточний та вкладні (депозити) рахунки, здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_7 , працюючи на вказаній посаді, був службовою особою, оскільки, відповідно до ч.3 ст.18 КК України, постійно обіймав на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У вересні 2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське»).

ТОВ «Краснолиманське» станом на початок вересня 2014 року орендувало приміщення та промислові майданчики на території ДП «ВК «Краснолиманська», фактично знаходилось на території державного підприємства за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Перемоги, 9 та відповідно до дозвільних документів має право на розробку родовищ кам`яного вугілля в технічних межах шахтного поля товариства.

Відповідно до статуту ТОВ «Краснолиманське», затвердженого загальними зборами учасників 22.07.2013 предметом діяльності товариства є організація та виконання буро-вибухових робіт, агломерація кам`яного вугілля, ведення гірничих робіт, пошук, розвідка, розробка та експлуатація родовищ корисних копалин.

Діючи умисно, з метою заволодіння майном ТОВ «Краснолиманське», 01.10.2014 приблизно о 09.00 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в кабінеті генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Перемоги, 9, ОСОБА_7 та його заступник ОСОБА_11 за підтримки озброєної групи невстановлених осіб, одягнутих у камуфльований одяг, висунули директору ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 вимогу про негайне залишення території державного підприємства працівниками товариства та припинення його роботи, в разі невиконання якої до них буде застосовано фізичну силу. Під тиском ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та групи невстановлених озброєних осіб працівники ТОВ «Краснолиманське» залишили свої робочі місця та в подальшому прохід на територію ДП «ВК «Краснолиманська» їм було заблоковано.

Таким чином, з 01.10.2014 господарську діяльність ТОВ «Краснолиманське» припинено неправомірними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб.

Після незаконного припинення діяльності ТОВ «Краснолиманське» в жовтні 2014 року,точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, керуючись корисливим мотивом, заволодів основними засобами ТОВ «Краснолиманське», а саме: -конвеєр СП 326.70.У3.16 L = 255м, інв. № 140153, вартістю 206 538,77 грн.;-перевантажувач ПТК 1000-24.03 дл. 90м, 1х160квт (редуктор БПК160), ЗНЗ з пристроєм пересування ЦПК, без ланцюга, інв. № 140154, вартістю 97 436,18 грн;-ВСПК.00.00.000-306.71 без ланцюга, без РЕТ, інв. № 140155, вартістю 36 539,00 грн.;-реле РЕТ, інв. № 140156, вартістю 1 466,85 грн.;-насос ЦНСГА 13-140, інв. № 140158, вартістю 1 044,52 грн.;-насос ЦНСГА 13-140, інв. № 140159, вартістю 1 566,68 грн.;-турбонасос Н2, інв. № 140161, вартістю 720,06 грн.;-машина навантажувальна ковшова МПК 1600 «Буян», інв. № 140164, вартістю 220 007,68 грн.;-комбайн УКД 200-250.00.00.000-148 / 74 № 46, інв. № 140165, вартістю 255 861,14 грн.;-насос ЦНСА 180-255, інв. № 140171, вартістю 6 917,07 грн.;-насос ЦНСА 180-255, інв. № 140172 вартістю 3 686,99 грн.;-насос ШН-50/25, інв. № 140173, вартістю 1 312,31 грн.;-насос ЦНС 60-125 на рамі без е / дв, інв. № 140174, вартістю 3 295,03 грн.;-верстат бурової без електродвигуна НКР 100мА, інв. № 140176, вартістю 18 874,80 грн.;-верстат бурової без електродвигуна НКР 100МВА, інв. № 140177, вартістю 20 913,55 грн.;-насос ЦНСА 60-125, інв. № 140178, вартістю 4 010,20 грн.;-установка бурильна шахтна УБШ 313 А, інв. № 140181, вартістю 281 678,35 грн.;-лебідка ЛВ-25, інв. № 140182, вартістю 7 099,98 грн.;-насос ШН-50/25, інв. № 140188, вартістю 2 497,93 грн.;-насос ШН-50/25, інв. № 140189, вартістю 2 497,93 грн.;-насос ЦНС 60-125 на рамі без е / дв, інв. № 140192, вартістю 6 919,29 грн.;-лебідка ЛМТ-150, інв. № 140195, вартістю 20 380,72 грн.;-лебідка ЛВ-25, інв. № 140198, вартістю 18 254,26 грн.;-вентилятор ВМП-6/1, інв. № 140199, вартістю 16 778,34 грн.;-пневматичні діафрагмові насоси QBY-65, інв. № 140212, вартістю 2 866,50 грн.;-насос ЦНСА 60-150, інв. № 140214, вартістю 12 899,03 грн.;-пневматичний мембранний насос QGB-50, інв. № 140217, вартістю 4 766,54 грн.;-насос СМ100-65-250 / 2, інв. № 140220, вартістю 1 183,61 грн.;-насос ЦНС 60-125 на рамі, інв. № 140225, вартістю 24 039,84 грн.;-насос ЦНС 60-125, інв. № 140227, вартістю 29 850,69 грн.;-насос НШ 50/25, інв. № 140230, вартістю 10 842,23 грн. ;-вентилятор ВМП -6 / 1шахтний місцевого провітрювання, інв. № 140232, вартістю 40 766,89 грн.;-лебідка ЛВ-25, інв. № 140233, вартістю 99 872,36 грн.;-насос ЦНСА 60-125, інв. № 140238, вартістю 52 389,51 грн.;-насос ЦНСА 60-125, інв. № 140239, вартістю 52 389,51 грн.;-насос ЦНСА 60-125, інв. № 140240, вартістю 40 062,51 грн.;-лебідка ЛШВ-01, інв. № 140242, вартістю 39 052,14 грн.;-лебідка ЛПК-10Б, інв. № 140244, вартістю 107 003,13 грн.;-перевантажувач ПТК1000-26.02, інв. № 14025,3 вартістю 3 775 549,71 грн.;-комбайн УКД 400.00.00.000-26К, інв. № 140254, вартістю 7 363 639,34 грн.;-лебідка ЛВ-25, інв. № 140261, вартістю 589,30 грн.;-конвейер СП-251.13, інв. № 140264, вартістю 354 170,36 грн.;-агрегат електронасос шламовий 6Ш8-2 без електродвигуна, інв. № 140266, вартістю 3 507,61 грн.;-насос ШН 50-25, інв. № 140267, вартістю 19 241,76 грн.;-насос ЦНС 60-150 з муфтою в зборі та комплектом ЗІП, інв. № 140271, вартістю 33 397,62 грн.;-мембранний насос QBY-65, інв. № 140273, вартістю 7 633,79 грн.;-вентилятор ВМЕВО - 10 110, інв. № 140276, вартістю 48 700,00 грн.;-конвеєр СП326-90.22 (L = 100 м) без бортів, без ланцюга, інв. № 140278, вартістю 3 524 430,56 грн.;-конвеєр СП326-28.22 (L = 310м, N = 3х65 / 200 кВт (б / двиг), з КНО, без ланцюга, ЗІП, з ДКЗЧ), інв. № 140279, вартістю 13 890 242,98 грн.;-комбайн РКУ13.00.00.000 / 75 (з комплексом простроїв КУАКМ-01, шнеки КДК500.22.00.000-06 І кдк500.22.00, інв. № 140280, вартістю 4 705 239,00 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200023, вартістю 1 063,72 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 250, інв. № 200043, вартістю 672,71 грн.-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200053, вартістю 6 383,32 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200076, вартістю 4 751,19 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200078, вартістю 4 751,19 грн. ;-трансформаторна підстанція КПТВ 630/6019, інв. № 200282, вартістю 46 326,07 грн.;-електродвигун ЕКВ-3,5 180кВт, інв. № 200290, вартістю 6 805,67 грн.;трансформаторна підстанція КПТВ-630 / 6-1,2 660 / 1140В, інв. № 200324, вартістю 61 760,18 грн.;-трансформаторна підстанція ПВКТ -250 / 6-0,69 (660В), інв. № 200333, вартістю 55 555,63 грн.;-трансформаторна підстанція ПВКТ -250 / 6-0,69 (660В), інв. № 200334, вартістю 55 555,64 грн.;-електродвигун АІУ 100 L2Y2 5,5 кВт, 3000об / хв, 380 / 660В, інв. № 200335, вартістю 1 203,00 грн.;-електродвигун ЕДКФВ 250 L4 160 кBт, інв. № 200371, вартістю 1 897,41 грн.-електродвигун 3ЕДКОФ 250L4 75кВт 1480об, інв. № 200374, вартістю 793,00 грн.;-електродвигун 3ЕДКОФ 250L4 75кВт 1480об, інв. № 200375, вартістю 793,00 грн.;-пускач реверсивний ПВІ-320мВ, інв. № 200377, вартістю 777,71 грн.;-електродвигун 2ЕДКОФ 250М4 55 кВт 1475 об, інв. № 200379, вартістю 389,87 грн.;-пускач ПВІ-320мВ 1140 / 660В, інв. № 200380, вартістю 774,65 грн.;-електродвигун 3ВР 160 S2 15/3000 / 380-660, інв. № 200383, вартістю 725,00 грн. ;-електродвигун 3ВР 160 S2 15/3000 / 380-660, інв. № 200384, вартістю 1 087,50 грн.;-електродвигун 2ЕДКОФ 250М4 55кВт 1475об, інв. № 200385, вартістю 2 057,18 грн.;-пускач ПВІТ -250 МВ 1140 / 660В, інв. № 200392, вартістю 2 345,76 грн.;-електродвигун ВАО-62-4 У2 17 квт 1475об, інв. № 200397, вартістю 1 684,17 грн.;-електродвигун ВАО 61-4У5 18кВт 1460 об, інв. № 200398, вартістю 1 470,33 грн. ;-електродвигун 3ЕДКОФ 250L4 75кВт 1480об, інв. № 200399, вартістю 3 126,26 грн.;-електродвигун 2ВР 250М4 90 кВт 1485об, інв. № 200400, вартістю 5 333,48 грн.;-електродвигун ВАО2-280L4 200/1500/660, інв. № 200402, вартістю 4 287,50 грн.;-електродвигун АІУ 160S4 15 кВт, інв. № 200403, вартістю 1 092,70 грн.;-пускач ПВІТ - 250МВО, інв. № 200405, вартістю 2 790,90 грн.;-електродвигун 2ЕДКОФ250М4 55кВт 1475об, інв. № 200406, вартістю 2 515,83 грн.;-електродвигун АІУ 100 L4 4 кВт 1425 об, інв. № 200411, вартістю 500,00 грн.;-електродвигун АІУ 100 L4 4 кВт 1425 об, інв. № 200412, вартістю 500,00 грн.;-електродвигун АІУ 100 L4 4 кВт 1425 об, інв. № 200413, вартістю 1 950,00 грн.;-електродвигун АІУ 160 S4 15кВт 1463об, інв. № 200414, вартістю 2 117,48 грн.;-електродвигун АІУ 160 S4 15кВт 1463об, інв. № 200415, вартістю 2 117,48 грн.-електродвигун АІУ 132 М6 7,5 кВт 960об, інв. № 200416 вартістю 1 487,98 грн.;-електродвигун АІУ 132 М6 7,5 кВт 960об, інв. № 200417, вартістю 1 487,98 грн.4-електродвигун 3ВР 180М4 30кВт 1464об, інв. № 200418, вартістю 2 568,11 грн.;-трансформаторна підстанція ПВКТ 630 / 6-1,2 / 0,69, інв. № 200422, вартістю 148 166,50 грн.;-електродвигун АІУ 132 М-4 У 2,5, інв. № 200423, вартістю 1 703,46 грн.;-електродвигун ЕДКОФВ 315 М4, 160 квт 1490об, інв. № 200428, вартістю 9 938,31 грн.;-електродвигун 3ВР 160S4 15кВт / 1500 об / хв, інв. № 200432, вартістю 2 412,99 грн.;-електродвигун 3ВР 160S4 15кВт / 1500 об / хв, інв. № 200434, вартістю 2 412,99 грн.;-автоматичний вимикач АВВ-400/250 ДІМ 1140/660/380, інв. № 200444, вартістю 5 660,26 грн.;-пускач ПВІТ -80 МВ 1140 / 660В, інв. № 200446, вартістю 4 558,51 грн.;-пускач ПВІТ -80 МВ 1140 / 660В, інв. № 200447, вартістю 4 558,51 грн.;-електродвигун АДВР 180 S4 22кВт 1464об, інв. № 200451, вартістю 2 636,82 грн.;-електродвигун АІУ 180 S4 22кВт 1475об, інв. № 200454, вартістю 3 335,35 грн.;-пускач ПВІТ -125 МВ -3 1140/660/380, інв. № 200459, вартістю 4 697,00 грн.;-трансформаторна підстанція ПВКТ 630 / 6-1,2 / 0,69, інв. № 200466, вартістю 157 083,29 грн. ;-трансформаторна підстанція ПВКТ 630 / 6-1,2 / 0,69 інв. № 200467, вартістю 157 083,29 грн.;-осередок КРУВ-6 УХЛ-5, інв. № 200469, вартістю 51 666,62 грн.;-електродвигун ВКДВ 250 LВ4 110/1500, інв. № 200470, вартістю 18 168,75 грн.;-пускач ПВІТ -125 МВ, інв. № 200471, вартістю 5 488,84 грн.;-пускач ПВІТ -250 МВ,інв. № 200473, вартістю 7 098,66 грн.;-осередок КРУВ-6 УХЛ-5, інв. № 200480, вартістю 52 896,77 грн.;-електродвигун 3ВР225М4 55квт1467об, інв. № 200484, вартістю 11 364,98 грн.;-електродвигун АІУ 200 L2 45кВт 2925 об.мин. ісп.1081, інв. № 200485, вартістю 6 035,62 грн.;-електродвигун 2ЕДКОФ 250М4 55кВт 1500об, інв. № 200488, вартістю 8 933,24 грн.;-електродвигун АІУ 200 L2 45 кВт / 3000 об.хв. ісп.1081, інв. № 200489, вартістю 7 921,22 грн.;-електродвигун АІУ 200L2 45кВт 3000об, інв. № 200492, вартістю 25 747,83 грн.;-електродвигун АІУ 200 L4 45/1500/660, інв. № 200495, вартістю 12 335,40 грн.;-пускач ПВІТ-80 МР, інв. № 200498, вартістю 15 947,57 грн.;-пускач ПВІТ-250 МВ-3, інв. № 200505, вартістю 21 577,13 грн.;-електродвигун АІУ 200 L4 У25 45кВт 1468об, інв. № 200507, вартістю 11 523,55 грн.;-електродвигун ВРП 180М4 30кВт 1500об, інв. № 200511, вартістю 14 164,91 грн.;-електродвигун ЗВР 160 М4 18,5 / 1500 1140/660, інв. № 200512, вартістю 15 812,88 грн.;-електродвигун 3ВР 200 L 4 45/1500 660/1140, інв. № 200514, вартістю 19 464,97 грн.;-електродвигун 3ВР 200 L 4 45/1500 660/1140, інв. № 200515, вартістю 19 464,97 грн.;-електродвигун 3ВР 200 L 4 45/1500 660/1140, інв. № 200516, вартістю 14 884,93 грн.;-агрегат пусковий (1140 Вт) АПШ-2, інв. № 200517, вартістю 21 343,18 грн.-електродвигун АІУ 132 М4 У2 11квт 1445об, інв. № 200519, вартістю 5 842,84 грн.;-трансформаторна підстанція ПВКТ-250, інв. № 200520, вартістю 184 693,45 грн.;-електродвигун 3ВР 160S4 15кВт 1500об, інв. № 200525, вартістю 10 693,40 грн.;-електродвигун АІУ 160S4 15кВт 1500об, інв. № 200527, вартістю 10 426,07 грн.;-станція OSWCA.2-3 / 8, інв. № 200532, вартістю 821 429,82 грн.;-електродвигун 2SGS 355M 12/4 мощ 65/200 кВт 1480об, інв. № 200533, вартістю 302 640,00 грн.;-електродвигун ЕКВ 4-30-6-03 35кВт 972об, інв. № 200538, вартістю 119 180,25 грн.;-електродвигун ЕКВ 2,5 7,5 кВт 1420об, інв. № 200542, вартістю 71 909,98 грн.-пускач ПВІТ - 16 МО, інв. № 200543, вартістю 23 536,00 грн.;-пускач ПВР - 32/63, інв. № 200544, вартістю 21 555,10 грн.;-джерело живлення ИПШ-2, інв. № 200545, вартістю 23 275,00 грн.;-джерело живлення ИПШ-2, інв. № 200546, вартістю 24 700,00 грн.;-перетворювач частоти ПЧЕШ-60, інв. № 200547, вартістю 313 620,38 грн.;-електродвигун 5 ВР L 4 4 кВт 1437об, інв. № 200548, вартістю 22 600,00 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ-630 / 6-1,2 / 0,69 УХЛ5, інв. № 200550, вартістю 327 000,00 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200552, вартістю 5 734,21 грн.;-трансформаторна підстанція КТПВ 630/6, інв. № 200553, вартістю 5 734,21 грн.;-пускач ПМВІР-41, інв. № 200554, вартістю 573,32 грн.;-пускач ПВІ-250 МВ, інв. № 200555, вартістю 1 102,86 грн.;-пускач ПВІ-250 МВ, інв. № 200556, вартістю 1 102,86 грн.;-пускач ПВІ-250 МВ, інв. № 200558, вартістю 1 102,86 грн.;-пускач ПВІ-80МР, інв. № 200559, вартістю 573,32 грн.;-пускач ПВІ-80МР, інв. № 200561, вартістю 573,32 грн.;-пускач ПВІТ -320 МВ, інв. № 200562, вартістю 1 626,39 грн.;-пускач ПВІ-320 МВ, інв. № 200563, вартістю 1 626,39 грн.;-пускач ПВІТ -250 МВ, інв. № 200564, вартістю 1 297,44 грн.;-пускач ПВІТ -250 МВ, інв. № 200567, вартістю 1 102,86 грн.;-пускач ПВІ-250 БТ, інв. № 200570, вартістю 1 102,86 грн.;-пускач ПВІ-250 Б, інв. № 200574, вартістю 1 102,86 грн.;-АВТОМАТ.АВ -400 ДО, інв. № 200575, вартістю 122,71 грн.;-АВТОМАТ.АВ 400, інв. № 200576, вартістю 118,07 грн.;-електродвигун 3ВР 180М4 30 кВт 1464об, інв. № 200579, вартістю 3 210,10 грн.;-електродвигун ЕДКВФ 250 L4 160кВт 1470 об, інв. № 200580, вартістю 2 313,59 грн.;-електродвигун АІУ 180М4 30кВт 1470об, інв. № 200583, вартістю 1 462,25 грн.;-електродвигун ВРП 180S4 22кВт 1480об, інв. № 200587, вартістю 584,66 грн.;-електродвигун ВРП200S4 22кВт 1460об, інв. № 200589, вартістю 149,54 грн.;-електродвигун 2ВР 250 S4 75 КВТ 1485 об / хв 380 / 660В, інв. № 200592, вартістю 31 207,08 грн.;-електродвигун 2ВР 250S4 75 кВт 1485 об, інв. № 200593, вартістю 35 337,50 грн.;-електродвигун ВАО2-280S-2. РВ 3В 132 кВт 2961 об / хв, інв. № 200597, вартістю 56 478,68 грн.;-установка водяного пожежогасіння УЛТВ, інв. № 350060, вартістю 200,47 грн.-аналізатор метану АТЗ-1, інв. № 350074, вартістю 7 402,58 грн.;-аналізатор метану АТЗ-1, інв. № 350075, вартістю 7 402,98 грн.;-апаратура АПТВ, інв. № 350076, вартістю 5 507,00 грн.;-установка водяного пожежогасіння УВПК - Б1, інв. № 350101, вартістю 3 129,09 грн.;-аналізатор метану АТЗ-1, інв. № 350102, вартістю 10 819,63 грн.;-аналізатор метану АТЗ-1, інв. № 350104, вартістю 10 819,62 грн.;-апаратура АПТВ (труба д = 800мм), інв. № 350105, вартістю 8 048,66 грн.;-апаратура ИКУ-2, інв. № 350127, вартістю 3 295,07 грн.;-апаратура ИКУ-2, інв. № 350128, вартістю 3 865,40 грн.;-реле ИКУ-2, інв. № 350129, вартістю 6 777,79 грн.;-пристрій УМК, інв. № 350132, вартістю 7 023,37 грн.;-пристрій КЗОЗ 01, інв. № 350133, вартістю 1 666,00 грн.;-пневматична бурова установка МQТ-120 С, інв. № 550383, вартістю 8 400,00 грн.;-пневматична бурова установка MQT-120С, інв. № 550393, вартістю 6 860,80 грн.;-пневмопідтримки FT-160 L = 1400, інв. № 550435, вартістю 603,72 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000410, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000429, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000455, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000460, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000461, вартістю 714,20 грн. ;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000462, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000463, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000464, вартістю 714,20 грн. ;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000465, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000466, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000467, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000468, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000469, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000470, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000471, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000472, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000473, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000474, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000475, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000476, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000477, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000478, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000480, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000481, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000482, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000483, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000484, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000485, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000486, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000487, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000488, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000489, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000490, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000491, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000492, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000493, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000494, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000495, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000496, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000497, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000498, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 19000499, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004100, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004101, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004102, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004103, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004104, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004105, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004107, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004108, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004109, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004111, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004112, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004113, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004114, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004115, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004116, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004117, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004118, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004119, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004120, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004121, вартістю 714,20 грн.;-електродвигун АІУ 90 L4 2,2 кВт 1400 об, інв. № 200440, вартістю 324,68 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004122, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004123, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004124, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004125, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004126, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004127, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004128, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004129, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004130, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004131, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004132, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004133, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004134, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004135, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004136, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004137, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004138, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004139, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004140, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004141, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004142, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004143, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004144, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004145, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004146, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004147, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004148, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004149, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004150, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004151, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004152, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004153, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004154, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004155, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004156, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004157, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004158, вартістю 714,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004159, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004160, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004161, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004162, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004163, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004164, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004165, вартістю 840,20 грн.;-секція кріплення ДМ, інв. № 190004166, вартістю 840,20 грн.;-комплексна установка "Вітер" 1 блок, інв. № 350010.10, вартістю 10 833,33 грн.;-комплексна установка "Вітер" 1 блок, інв. № 350010.5, вартістю 3 249,81 грн.;-комплексна установка "Вітер" 1 блок, інв. № 350010.7, вартістю 10 833,33 грн.;-комплексна установка "Вітер" 1 блок, інв. № 350010.8, вартістю 10 833,33 грн.;-комплексна установка "Вітер" 1 блок, інв. № 350010.9, вартістю 2 166,86 грн.;

на загальну суму 39 284 146,21 грн., що є особливо великим розміром, за допомогою яких вказані особи організували видобуток кам`яного вугілля силами працівників ДП «ВК «Краснолиманська» в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське».

Крім того, відповідно до наказу Мінпаливенерго України № 535 від 05.11.2001 Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») засноване на державній формі власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Згідно зі статутом ДП «ВК «Краснолиманська», затвердженого наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України № 174 від 01.06.2011 (далі - Статут), основним напрямком діяльності підприємства є добування та збагачення кам`яного вугілля.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 29.08.2014 ОСОБА_7 поновлено на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Перемоги 9.

Рішення суду виконане 05.09.2014 державним виконавцем ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції ГУ юстиції у Донецькій області шляхом фактичного заведення ОСОБА_7 на територію державного підприємства.

Згідно Статуту, керівник підприємства здійснює управління підприємством, несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, укладає договори та інші правочини, відкриває в установах банків поточний та вкладні (депозити) рахунки, здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_7 , працюючи на вказаній посаді, був службовою особою, оскільки, відповідно до ч.3 ст.18 КК України, постійно обіймав на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

01.10.2014 ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від своєї протиправної діяльності для ТОВ «Краснолиманське», підписав договір підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 між ДП «ВК «Краснолиманська» (замовник) та ТОВ «Краснолиманське» (підрядник), згідно з яким замовник доручав, а підрядник зобов`язувався з використанням обладнання замовника виконати роботи з видобування кам`яного вугілля, монтажно-демонтажні, по монтажу та подальшому видобуванню, по проведенню гірничих виробок, по ремонту на ділянках надр, які використовувались ТОВ «Краснолиманське».

При цьому ОСОБА_7 , підписуючи вищевказаний договір, достовірно знав, що ТОВ «Краснолиманське» не має наміру укладати вказаний договір, а підпис в договорі від імені директора товариства ОСОБА_12 виконаний невстановленою особою з проставлянням підробленої печатки ТОВ «Краснолиманське».

У подальшому на підставі підробленого договору підряду та розпоряджень ОСОБА_7 та його заступника ОСОБА_11 організовано видобуток кам`яного вугілля силами працівників ДП «ВК «Краснолиманська» в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське», а також заблоковано роботу останнього, що призвело до тривалої зупинки діяльності товариства.

На зазначений вирок суду заступник начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР ОСОБА_6 подана апеляційна скарга.

У апеляційній скарзі просить вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021, яким виправдано ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191 КК України скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України та призначити йому покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 366 КК України - ; вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, строком на 3 роки зі штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих або адміністративно - господарських функцій, строком на 3 роки та штрафом у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить визнати ОСОБА_11 винним за ч. 5 ст. 191 КК України та призначити йому покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційний вимог вказує, що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, судом не взято до уваги докази, які могли істоти: вплинути на його висновки. Вважає, що висновки суду щодо відсутності в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_11 складу інкримінованих їм кримінальних правопорушень не підтверджуються об`єктивно з`ясованими обставинами провадження та дослідженими під час судового розгляду доказами. Вказує, що судом зроблено висновок про недопустимість отриманих органом досудового розслідування доказів у період часу з 11.09.2014 до 23.03.2016 через відсутність в матеріалах кримінального провадження № 0000202 оригіналів доручення про проведення досудового розслідування від 11.09.2014. постанов про визначення групи прокурорів від 12.09.2014, 22.04.2015. постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015. Вказує, що кримінальне провадження № 0000202 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000546, у зв`язку з чим більшість процесуальних документів в ньому - це копії. Питання щодо дослідження та надання суду оригіналів доручення про проведення досудового розслідування від 11.09.2014, постанов про визначення групи прокурорів від 12.09.2014, 22.04.2015, постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015, під час судових засідань в суді першої інстанції не вирішувалось. Оригінали вказаних документів містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000546 та могли бути надані суду для підтвердження повноважень слідчих та прокурорів, якби це питання поставилось судом на обговорення. Зазначає про свою не згоду із позицією суду першої інстанції щодо визнання недопустимими доказами лазерного диску з відеозаписом (додаток до протоколу допиту ОСОБА_12 від 05.06.2015), контрольних відбитків печатки ДП «ВК «Краснолиманська», копії договору підряду від 01.10.2014 через отримання їх у непередбачений КПК України спосіб. Оскільки вони є додатком до протоколу. Вважає, що показання свідка ОСОБА_12 в частині зупинення ним роботи ТОВ «Краснолиманське» судом першої інстанції викладено у вироку суперечливо та непереконливо. Вказує, що більшість з свідків прямо заявили про те, що їх змусили покинути робочі місця 01.10.2014 озброєні особи на чолі з ОСОБА_11 , вони боялися за своє життя та здоров`я. Вважає, що висновки суду щодо зупинення роботи ТОВ «Краснолиманське» виключно з ініціативи ОСОБА_12 у зв`язку з його небажанням працювати з ОСОБА_7 є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Зазначає про свою не згоду із твердженням суду про те, що рапорти слідчих та оперативних працівників не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України (а.с. 74 вироку). Вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано недопустимими доказами висновки судово - почеркознавчих, судово-технічної експертизи документів. Вважає, що порушення під час відібрання зразків підписів ОСОБА_12 , печатки ТОВ «Краснолиманське», не є істотними та такими, що впливають на допустимість чи не допустимість доказів. Щодо встановлення розміру збитків, які заподіяні ТОВ «Краснолиманське» неправомірними діями ОСОБА_7 ОСОБА_11 . Вказує, що потерпілим - ТОВ «Краснолиманське» такий документ надано. Це довідка щодо залишкової вартості основних засобів, які перебували на балансі товариства. У зв`язку із захопленням товариства його працівники не змогли інвентаризувати залишки обладнання станом на 01.10.2014. За відсутності інших відомостей щодо оцінки обладнання саме ця довідка підтверджує розмір матеріальних збитків, завданих потерпілому. Зазначає, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування та судового розгляду для забезпечення повноти вживались заходи щодо призначення товарознавчої експертизи. Також зазначає, що прокурором під час судового розгляду для об`єктивного встановлення розміру шкоди, спричиненої ТОВ «Краснолиманське» діями обвинувачених, заявлялось клопотання про призначення товарознавчої експертизи, однак судом першої інстанції у його задоволенні безпідставно відмовлено. Вказує, що твердження суду першої інстанції про те, що органом досудового розслідування не встановлено в яких виробках використовувалось основні засоби ТОВ «Краснолиманське», чи наявне це обладнання на теперішній час, втрачене чи пошкоджене це обладнання не має жодного значення для кваліфікації дій обвинувачених за ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки цей злочин вважається закінченим з моменту заволодіння чужим майном незалежно від його подальшої долі. Вважає, що судом першої інстанції поверхово проаналізовано матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, проведених відносно ОСОБА_7 . Так, під час своїх розмов він казав, що йому «дніпровські колись допомогли» в контексті поновлення його на посаді генерального директора та заходу на підприємство. ОСОБА_13 (посередником) ОСОБА_7 обговорював окремі питання роботи ДП на лавах ТОВ, вартість їх обладнання. При цьому, суд зазначив, що ці розмови мають значення, якщо припустити, що вони стосуються ТОВ «Краснолиманське» (а.с. 114 вироку). Вказує, що ці розмови стосуються подій, які відбувались у вересні - жовтні 2014 року на шахті і це випливає з уважного прослуховування записів НСРД. Зазначає про свою не згоду з висновками суду щодо зупинення діяльності ТОВ «Краснолиманське» з власної волі. При цьому суд посилається на відеозапис робочої зустрічі ОСОБА_7 з працівниками підприємства, яка відбулась 16.09.2014, під час якої директор ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 пояснив причину зупинення видобутку вугілля рішенням інвесторів. Однак, вказана зустріч мала місце 16.09.2014, тобто до 01.10.2014, коли працівників ТОВ змусили покинути свої робочі місця. Це відео узгоджується з показаннями ОСОБА_12 про те, що 05.09.2014 він розпорядився зупинити роботу підприємства через наявність сторонніх озброєних осіб на території шахти, побиття заступника генерального директора, тому що побоювався за життя та здоров`я своїх працівників. Вважає, що твердження суду першої інстанції щодо того, що жодний із допитаних свідків не підтвердив факт примушення зі сторони озброєних осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 01.10.2014 покинути їх територію підприємства, не відповідає дійсності. Допитані в суді представник потерпілого ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 прямо заявили, що 01.10.2014 ОСОБА_11 у супроводі озброєних осіб контролював виведення працівників ТОВ з території підприємства. Зазначає про свою не згоду з висновками суду щодо не доведення в ході судового розгляду участі у припиненні діяльності товариства озброєних осіб, оскільки майже усі свідки обвинувачення стверджували про знаходження на території шахти бійців батальйону «Дніпро-1». Вважає, помилковим твердження суду першої інстанції щодо не доведення поза розумним сумнівом факту не укладання договору підряду від 01.10.2014. Суд не взяв до уваги показання директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 , працівників контори товариства, висновки почеркознавчих експертиз, технічної експертизи документів. Також просить суд провести судове слідство, дослідити докази.

Стороною захисту подані заперечення з доповненнями на апеляційну скаргу прокурора, у яких просить у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, оскаржуваний вирок залишити без змін. Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про дослідження доказів зазначених у апеляційній скарзі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2024 року було оголошено у розшук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_11 , за ч. 5 ст. 191 КК України, зупинено до його розшуку та виділено в окреме апеляційне провадження. Судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України продовжено.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора щодо ОСОБА_11 наразі не перевіряються апеляційним судом.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуваний виправдувальний вирок скасувати та ухвалити новий обвинувальний вирок, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуваний виправдувальний вирок скасувати та ухвалити новий обвинувальний вирок, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі й визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

За приписам ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 712/13361/15).

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано допустимих, належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, стороною обвинувачення визначено та передано на дослідження суду першої та апеляційної інстанцій письмові докази та покази свідків.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції у судовому засіданні були досліджені всі письмові докази у справі, про які були заявлені клопотання сторін по справі.

В суді першої інстанції надали свої покази обвинувачений ОСОБА_7 , представник потерпілого ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_19 , свідок ОСОБА_20 , свідок ОСОБА_21 , свідок ОСОБА_18 , свідок ОСОБА_22 , свідок ОСОБА_23 , свідок ОСОБА_24 , свідок ОСОБА_25 , свідок ОСОБА_26 , свідок ОСОБА_27 , свідок ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_29 , свідок ОСОБА_30 , свідок ОСОБА_31 , свідок ОСОБА_32 , свідок ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_33 , свідок ОСОБА_34 , свідок ОСОБА_35 , свідок ОСОБА_36 , свідок ОСОБА_37 , свідок ОСОБА_38 , свідок ОСОБА_39 , свідок ОСОБА_40 , свідок ОСОБА_41 , свідок ОСОБА_42 , свідок ОСОБА_43 , свідок ОСОБА_44 , свідок ОСОБА_45 , свідок ОСОБА_46 , свідок ОСОБА_47 , свідок ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_48 , свідок ОСОБА_49 , свідок ОСОБА_50 , свідок ОСОБА_51 , свідок ОСОБА_52 , свідок ОСОБА_53 , свідок ОСОБА_54 , свідок ОСОБА_55 , свідок ОСОБА_56 , свідок ОСОБА_57 , свідок ОСОБА_58 .

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені письмові докази, також апеляційним судом у нарадчій кімнаті були досліджені всі наявні у матеріалах справи докази. Після їх дослідження апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справи, дав належну оцінку доказам і прийшов до правильних висновків, які обґрунтував у своєму рішенні. Нових обставин які могли б вплинути на іншу оцінку доказам під час апеляційного перегляду не встановлено.

Відповідно до постанови прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 23 березня 2016 р. виділено з кримінального провадження № 0000546 за ч.2 ст. 147, ч.1 ст. 172,ч.5 ст. 186,ч.3 ст. 190 , ч.5 ст. 191, ч.3 ст.209 , ч.2 ст. 240 ,ч.1 ст. 263,ч.3 ст. 289, ст. 341, ст. 356, ч.2 ст. 357 ,ч.3 ст. 358 ,ч.4 ст. 358 , ч.2 ст. 364 ,ч.2 ст. 366 КК України матеріали досудового розслідування в кількості 10 томів .

Виділені матеріали досудового розслідування зареєстровані у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000202 (а.п.1 -11,12-13 т.1).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 22.03 2016 р. (а.п.16-24 т.1)внесені відомості :

-за заявою ДП «Вугільна компані «Краснолиманська» від 11.09.2014 р. про те, що 05 вересня 2014 р. приблизно о 12 годині невстановленими особами було здійснено захват адміністративної будівлі ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ,яка розташована у м.Родинське Донецької області , що перешкодило його нормальній роботі ,за правовою кваліфікацією ст. 341 КК України ,

-за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 11.11.2014 р. про те, що 01 жовтня 2014 р. невстановлені особи ,контролюючи територію та органи управління ДВ «Вугільна компанія «Краснолиманська» захопили будівлі та споруди ТОВ «Краснолиманське», розташовані у м.Родинське Донецької області , що перешкодило його нормальній роботі, за правовою кваліфікацією ст. 341 КК України.

- за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 02.12.2014 р. про те, що 02 грудня 2014 р. до ЧЧ Красноармійського МВ ГУМВС поштою надійшла заява від юрисконсульта ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_14 про те, що 05.09.2014 р. озброєними особами батальйону «Дніпро-1» спільно з колишнім директором ДП «ВК «Краснолиманська » ОСОБА_7 відбулося силове захоплення ДП «ВК «Краснолиманська» у зв`язку з чим відкрите кримінальне провадження № 0000546. Після чого 01 грудня 2014 р. вказані особи зірвали замок на центральному складі ТОВ «Краснолиманське», що орендується та заволоділи майном підприємства, за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України (а.п.),

- 06.01.2015 р. до чергової частини Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області з Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_59 про те, що 05.09.2014 р. озброєними особами ,одягненими у камуфльовану форму , був здійснений захват адміністративної будівлі ДП «ВК «Краснолиманська» , за правовою кваліфікацією ст. 341 КК України ,

-06.01.2015 р. з повідомлення підприємства про те, що 05 вересня 2014 р. невстановлені посадові особи ДП «ВК «Краснолиманська», зловживаючи службовим становищем , незаконно заволоділи майном (машини,устаткування ,інструменти ,інвентар та інші основні засоби) ТОВ «Краснолиманське»,залишкова вартість якого становить 149 272 748,77 грн., розташованого на території ДП «ВК «Краснолиманська» за адресою: Донецька область ,м.Родинське ,і без дозвільної документації ведуть гірничі роботи , за правовою кваліфікацією ч.5 ст. 191 КК України ,

- 06 січня 2015 р. до Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області поштою надійшла заява від генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_59 про те, що 04 грудня 2014 р. з території ДП «ВК «Краснолиманська » приблизно о 08 годині 30 хвилин невідомі особи ,спільно з колишнім генеральним директором підприємства ОСОБА_7 ,здійснили викрадення автомобіля марки Mercedes-bens S-350, номер шасі НОМЕР_1 ,чорного кольору,2005 р.випуску , державний номер НОМЕР_2 ,який належить ДП «ВК «Краснолиманська»,вартість викраденого автомобіля складає 651 150,13 грн, що є крупним розміром, за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 289 КК України ,

- 12.01.2015 р. за матеріалами правоохоронних органів про те, що 11.09.2014 р. невстановлені особи підробили печатку та установчі документи ДП «ВК «Краснолиманська» та ТОВ «Краснолиманське» по видобуванню кам`яного вугілля у межах гірничого відводу за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 358 КК України,

- 05.05.2015 р. за матеріалами правоохоронних органів про те, що у період з 05.09.2014 р. по даний час ОСОБА_7 та інші невстановлені особи , після захоплення ними адміністративної будівлі ДП «ВК «Краснолиманська» шляхом шахрайським використовують потужності ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», зокрема щодо видобування вугілля ,чим спричиняють шкоду державному підприємству у великих розмірах , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 364 КК України ,

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 147 КК України ,

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 172 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.5 ст. 186 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 209 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 240 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 357 КК України .

-13.07.2015 р. внесені відомості на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2015 р. за заявою ТОВ «Краснолиманське» від 25.05.2015 р. , за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 366 КК України .

-22.10.2015 р. ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 05.10.2015 р. зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою адвокатського об`єднання «Головань і Партнери » про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ДП «ВК «Краснолиманська» стосовно ОСОБА_59 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 172 КК України ,

- 05.01.2016 р. відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.10.2015 р. необхідно внести відомості про вчинення злочину 05.09.2014 р. на території ДП «ВК «Краснолиманська», вчиненого відносно колишнього генерального директора підприємства ОСОБА_60 (а.п. т.1),

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що копія доручення про проведення досудового розслідування від 11.09.2014 р.,копія витягу з ЄРДР № 0000546 від 11.09.2014 р., копія повідомлення про початок досудового розслідування від 11.09.2014 р. ,копія постанови про визначення групи прокурорів від 12.09.2014 , копія постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015 р. , копія доручення про проведення досудового розслідування від 22.04.2015 р., копія постанови про визначення групи прокурорів від 22.04.2015 р., є ксерокопіями , які не завірені належним чином печаткою органу досудового розслідування у порушення вимог ст. 99 КПК України.

Постанова про визначення групи прокурорів від 12.09.2014 та постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015 р. не могли породжувати відповідних правових наслідків, а саме: унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000546 від 11.09.2014 р., щодо ОСОБА_7 , повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 16.10.2015 р. (а.п.27-32 т.4), виділення з матеріалів кримінального провадження даного кримінального провадження (а.п.1-11 т.1) та як наслідок складення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 .

Ця позиція узгоджується з висновками наведеними у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Сулу від 30 вересня 2020 р. у справі № 563/1118/16-к,провадження № 51-1078км20 та у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Сулу від 03.03.2021 у справі № 522/11807/18.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що незавірені копії: доручення про проведення досудового розслідування від 11.09.2014 р., витягу з ЄРДР № 0000546 від 11.09.2014 р., повідомлення про початок досудового розслідування від 11.09.2014 р. ,копія постанови про визначення групи прокурорів від 12.09.2014 , постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015 р. , доручення про проведення досудового розслідування від 22.04.2015 р., постанови про визначення групи прокурорів від 22.04.2015 р., за відсутності оригіналів або належним чином завірених копій , не можуть бути доказами того, що слідчі та прокурори, які вказані у вказаних копіях документів були уповноваженими особами на проведення досудового розслідування у період часу з 11 вересня 2014 р. по 23 березня 2016 року, тобто докази, наявні у матеріалах кримінального провадження за вказаний період проведення досудового розслідування отримані не уповноваженими на те особами слідчими та прокурорами з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та, як наслідок, вказані докази є недопустимими доказами та не можуть бути використані судом при ухваленні судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, вважаючи його обґрунтованим і вірним.

Доводи апеляційної скарги, що кримінальне провадження № 0000202 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000546, у зв`язку з чим більшість процесуальних документів в ньому - це копії та оригінали вказаних судом документів містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000546 та могли бути надані суду для підтвердження повноважень слідчих та прокурорів, якби це питання поставилось судом на обговорення, проте питання щодо дослідження та надання суду оригіналів доручення про проведення досудового розслідування від 11.09.2014, постанов про визначення групи прокурорів від 12.09.2014, 22.04.2015, постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.04.2015, під час судових засідань в суді першої інстанції не вирішувалось. Ніяким чином не спростовують висновки суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд, зважаючи на вище викладене. Суд не повинен втручатися в процес доказування, адже це порушує принцип змагальності, а також права обвинуваченого на захист. Суд має оцінювати лише докази, які представлені стороною обвинувачення чи захисту, без активного пошуку чи збирання доказів з власної ініціативи.

Суд у кримінальному провадженні діє на основі принципу змагальності сторін, який передбачений ч. 1 ст. 22 КПК України. Суд не є учасником змагального процесу і не може перебирати на себе функцію сторін щодо збирання доказів. Обов`язок доказування вини обвинуваченого покладається на сторону обвинувачення, Суд оцінює лише ті докази, які надані сторонами, та оцінює їх у сукупності згідно з вимогами закону.

Незважаючи на визнання недопустимими вище наведених доказів, судом першої інстанції у своєму рішенні оцінені всі інші докази надані стороною обвинувачення, які були безпосередньо дослідженні у судовому засіданні суду першої інстанції.

Ці докази також були перевірені під час апеляційного розгляду, колегія суддів, вважає за недоцільне детально перераховувати всі докази, які суд першої інстанції визнав процесуальними документами, що не відповідають критеріям доказів у розумінні ст. 84 КПК України. Зокрема, інша частина наданих доказів є ксерокопіями, які не були належним чином завірені печаткою органу досудового розслідування. У порушення вимог ст. 93 КПК України, слідчий не здійснював огляд оригіналів цих документів, протокол огляду документів складено не було. У зв`язку з цим, відповідно до ст. 86 КПК України, такі докази є недопустимими і не можуть бути використані судом під час ухвалення судового рішення.

Крім того, серед матеріалів справи є документи, які обґрунтовано оцінені як процесуальні документи. Вони підтверджують повноваження слідчого , внесення відомостей до ЄРДР, залучення оперативних працівників СБУ до проведення слідчих дій, залучення адвокатів та їх повноваження , обрання та продовження запобіжних заходів обвинуваченим , накладення арешту на майно обвинувачених та виконання ухвали суду , інформацію , що характеризує обвинуваченого та не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України .

Також частину документів суд першої інстанції вірно визнав такими, що є процесуальними документами, перепискою , інформацією про результати службового розслідування , інформацією про роботу ОСОБА_61 , інформацією про належність транспортного засобу ОСОБА_11 , супровідними листами та листами відповідями які не є доказами у розумінні ст.84 КПК України.

Крім того, серед матеріалів справи є документи, які взагалі не є належним доказом по даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 85 КПК України , бо не мають жодної доказової бази по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та стосуються інших осіб, які за даним кримінальним провадженням не пред`являлося обвинувачення, внаслідок чого наявні інформаційні довідки є неналежним доказом в силу ст.85 КПК України, яка передбачає, що належними є докази ,які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин ,які мають значення для кримінального провадження ,а також достовірність чи недостовірність ,можливість чи неможливість використання інших доказів, та ст.337 КПК України , яка передбачає , що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ,якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Доводи апеляційної скарги, про не згоду із висновками щодо визнання недопустимими доказами лазерного диску з відеозаписом (додаток до протоколу допиту ОСОБА_12 від 05.06.2015), контрольних відбитків печатки ДП «ВК «Краснолиманська», копії договору підряду від 01.10.2014 через отримання їх у непередбачений КПК України спосіб. Оскільки вони є додатком до протоколу, є безпідставними.

Щодо лазерного диску з відозаписом, як додаток до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 05.06.2015 р. отримано не у порядку , передбаченому ст. 93 КПК України ,вказаний диск не оглянуто та не долучено слідчим у якості речового доказу, протокол огляду вказаного диска та відеозапису відсутній.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що наявні контрольні відбитки печатки ДП «ВК «Краснолиманська» , які підтверджені 05.06.2015 р. особою з невідомим процесуальним статусом ОСОБА_22 та на яких мається підпис адвоката ОСОБА_62 (а.п. 85-86 т.1), отримано органом досудового розслідування у непередбачений ст. 93,99 КПК України спосіб , джерело отримання слідчим копії даного документа є невідомим ,внаслідок чого відповідно до ст.87 КПК України є недопустимим доказом та не може бути використано судом при ухваленні судового рішення.

Також наявна копія договору підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р., які не завірено у передбачений законом спосіб відсутні печатка та підпис особи ,яка завірила копію , а має тільки запис, що передано слідчому ОСОБА_63 05.06.2015 р. (а.п.80-84 т.1), отримано органом досудового розслідування у непередбачений ст. 93,99 КПК України спосіб , джерело отримання слідчим копії даного документа є невідомим ,внаслідок чого відповідно до ст. 87 КПК України є недопустимим доказом та не може бути використано судом при ухваленні судового рішення.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновків, що стороною обвинувачення надано докази які не мають жодного доказового значення для даного кримінального провадження як узяті окремо , так й у сукупності з іншими доказами .

Надані докази з інформацією по номерам мобільних телефонів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_64 , ОСОБА_61 , ОСОБА_60 , ОСОБА_59 , ОСОБА_65 , протоколи тимчасового доступу до речей та документів ,які отримані органом досудового розслідування , були визнані судом недопустимими доказами , внаслідок чого вищезазначені довідки заступника начальника 8-відділу УОТЗ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_66 , предметом дослідження яких були данні про номери мобільних телефонів вказаних вище осіб та інформація операторів мобільного зв`язку відповідно до протоколів тимчасового доступу до речей та документів , як похідні докази ,суд визнав недопустимими доказами в силу ст. 86 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_67 , ОСОБА_43 , ОСОБА_49 не заперечували факту їх знаходження на території ДП «ВК «Краснолиманське» 05.09.2014 р. , що також підтверджено у судовому засіданні іншими допитаними у судовому засіданні свідками .

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновків, що наявні у матеріалах кримінального провадження протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 01.03.2016 р. , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01.03.2016 р. , не можуть бути допустимими доказами по кримінальному провадженню в силу ст. 87 КПК України, оскільки суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні покази обвинувачених , потерпілих свідків.

Крім того як вірно зазначив суд першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_7 не інкримінується заволодіння кабінетами ТОВ «Краснолиманське» та майном ,яке знаходиться у кабінетах .Тому, розглядаючи кримінальне провадження в рамках висунутого обвинувачення ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 337 КПК України , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновків , що вказані протоколи огляду не є належними доказами відповідно до ст. 85 КПК України , бо вони ані прямо , ані непрямо не підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, чи інші обставини ,які мають значення для кримінального провадження , чи достовірність чи недостовірність ,можливість чи неможливість використання інших доказів у рамках висунутого обвинувачення ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню , а саме заволодіння основними засобами ТОВ «Краснолиманське» -шахтним обладнанням та складанням ОСОБА_7 та видача ним як службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів. Тобто ОСОБА_7 не висувалося обвинувачення по захопленню кабінетів ТОВ «Краснолиманське» та заволодінню обладнанням у них та документації ТОВ «Краснолиманське».

Як вірно вказав суд першої інстанції, слідчим огляди (які слідчий найменував як огляди місця події) за ухвалою суду проведені 01.03.2016 р. (а.п.65-72 т.1), 10.03.2016 р. (а.п. 73-77 т.7), 11.03.2016 р.(а.п.78-82 т.7), за межами дії ухвали слідчого судді від 27.01.2016 р.

Згідно якої строк дії ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 27.01.2016 р. визначено в ухвалі термін 30 днів з дня винесення ухвали, тобто строк дії ухвали слідчого судді закінчився 27 лютого 2016 р.(а.п.47 т.7).

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вказані слідчі дії проведені слідчим, у порушення вимог п.1 ч.2 ст.87 КПК України, тобто з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, та суд зобов`язаний визнати ці докази недопустимими.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, про визнання недопустимими доказами протоколів огляду місця події) від 01.03.2016 р. (а.п.65-72 т.1), від 10.03.2016 р. (а.п. 73-77 т.7), від 11.03.2016 р.(а.п.78-82 т.7), та на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Також суд першої інстанції вірно прийшов до висновку , що протокол огляду у частині проведення огляду 29.02.2016 р. проведений за межами дії ухвали слідчого судді ,який закінчився 26.02.2016 р., внаслідок чого протокол огляду в частині його проведення 29.02.2016 р. є недопустимим доказом та не може бути використаний судом при ухваленні рішення в силу п.1 ч.2 ст. 87 КПК України.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що наявні в матеріалах тому № 9 документи : супровідний лист начальника першого слідчого відділу від 25.03.2016 р. № 17/1-688вих16 про направлення Київському обласному НДЄКЦ постанови про призначення товарознавчої експертизи від 24.03.2016 р, копії протоколів огляду з додатками (фото обладнань на електронних носіях) та паспортів на обладнання , постанова про призначення товарознавчої експертизи від 24.03.2016 р. (а.п. 1/1,1-26 т.9 ) є процесуальними документами та не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України.

Слідчим до постанови про призначення товарознавчої експертизи від 24.03.2016 додано копії протоколів огляду з додатками (фото обладнань на електронних носіях), два з яких визнані судом недопустимими доказами та паспортів на обладнання (а.п. 27-231 т.9) та довідка про залишкову вартість станом на 01.09.2014 р. вартості 543 одиниць гірничо-шахтного обладнання (з загальної кількості 1917 одиниць), які знаходяться на балансі ТОВ «Краснолиманське» б/н від 25.03.2016 р. за підписом директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 (а.п. 237-249 т.9).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані у томі № 9 матеріалів кримінального провадження копії паспортів на обладнання ,які невідомо якою особою завірялися, та мають печатку ТОВ «Краснолиманське», не витребувалися слідчим в порядку ст. 93 КПК України , не отримувалися слідчим в порядку тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді, а отримані слідчим з невідомих підстав , джерело їх походження у матеріалах кримінального провадження невідомо ,слідчим у передбаченому ст. 99 КПК України оригінали вказаних паспортів не оглядалися, протокол огляду документів не складався , копії документів слідчим не завірялися, речовими доказами не визнавалися. Крім того ,вказані документи не свідчать належність вказаного обладнання ТОВ «Краснолиманське», не доводять наявності чи відсутності вказаного обладнання в період вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень , не містять у собі вартості обладнання. З такими висновками погоджується апеляційний суд.

На підставі викладеного суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вказані вище паспорти на обладнання ,які знаходяться в томі № 9 кримінального провадження, отримані не уповноваженою на проведення досудового розслідування особою, не можуть бути визнані судом допустимими доказами, так як вони отримані слідчим у порушення п.2 ч.3 ст. 87 КПК України . Як наслідок вказані докази є недопустимими та на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції у матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні належні та допустимі докази наявності чи відсутності у ТОВ «Краснолиманське» того обладнання ,копії паспортів яких наявні у матеріалах кримінального провадження, та заволодіння яким інкримінується обвинуваченим ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги, що прокурором під час судового розгляду для об`єктивного встановлення розміру шкоди, спричиненої ТОВ «Краснолиманське» діями обвинувачених, що потерпілим - ТОВ «Краснолиманське» надано довідку щодо залишкової вартості основних засобів, які перебували на балансі товариства, є безпідставними.

Оскільки враховуючи вище наведене, що судом визнано недопустимими доказами протоколи огляду 01.03.2016 р. (а.п.65-72 т.1), 10.03.2016 р. (а.п. 73-77 т.7), 11.03.2016 р.(а.п.78-82 т.7), 23.02.2016 р. у частині проведення огляду 29.02.2016 р.(а.п. 83-102,47 т.7), а іншими доказами не підтверджується наявність чи відсутність обладнання ТОВ «Краснолиманське», яким згідно з обвинуваченням заволоділи ОСОБА_7 , та враховуючи , що з 01 жовтня 2014 р. по лютий 2016 р. вказане обладнання використовувалося ,в тому числі й після затримання ОСОБА_7 у жовтні 2015 р. , та враховуючи , що з 01 жовтня 2014 р. пройшло більше 6 років , суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що на теперішній час втрачена можливість ідентифікувати це обладнання , визначити його вартість шляхом проведення експертизи станом на момент вчинення інкримінованого злочину .

Довідка про залишкову вартість станом на 01.09.2014 р. вартості 543 одиниць гірничо-шахтного обладнання (з загальної кількості 1917 одиниць),які знаходяться на балансі ТОВ «Краснолиманське» б/н від 25.03.2016 р. за підписом директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 (а.п. 237-249 т.9),яка також не витребовувалась слідчим в порядку ст. 93 КПК України , не отримувалася слідчим в порядку тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді, отримана слідчим з невідомих підстав , джерело її походження у матеріалах кримінального провадження невідомо , колегія суддів зазначає, що перелік майна та залишкова вартість вказаного майна на загальну суму 39 284 146 ,21 грн., які покладені органом досудового розслідування у обвинувачення ОСОБА_7 визначено станом на 01.09.2014 р., в той час як ОСОБА_7 інкримінується заволодіння майном з 01.10.2014 р.

Органом досудового розслідування не обґрунтовано чому з 1917 одиниць гірничо-шахтного обладнання ТОВ «Краснолиманське» визначено саме 543 одиниці як предмет заволодіння ОСОБА_7 , де це обладнання находилося ,у яких виробітках використовувалося , та чи наявне це обладнання як на момент вчинення інкримінованих правопорушень , так й на момент складання обвинувального акту.

Вартість майна станом на 01.10.2014 р. органом досудового розслідування не визначалася, докази зворотному у матеріалах кримінального провадження відсутні, як й відсутні докази наявності та відсутності обладнання у ТОВ «Краснолиманське» ,перелік якого інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 як заволодіння чужим майном.

Щодо доводів апеляційної скарги, про безпідставну відмову в задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи та те, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування та судового розгляду для забезпечення повноти вживались заходи щодо призначення товарознавчої експертизи, вказані доводи не є слушними, оскільки суд першої інстанції надано аргументовану відповідь на підставі чого колегія суддів Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ухвалою від 15 березня 2021 р. відмовило в задоволенні клопотання прокурора про призначення по кримінальному провадженню судово-товарознавчої експертизи.

Вказане рішення колегія суддів ухвалила на підставі того , що у матеріалах кримінального провадження у томі № 10 на аркушах провадження 1/1 та 1-26 наявний лист начальника першого слідчого відділу слідчого управляння прокуратури Донецької області ОСОБА_68 , датоване 25.03.2016 № 17/1-688вих16 про направлення директору Київського обласного НДЕКЦ ГУ ГП України для організації виконання постанови про призначення товарознавчої експертизи від 24.03.2016 за даним кримінальним провадженням з додатком постанови про призначення експертизи ,копії протоколів оглядів з додатками (фото обладнань на електронних носіях) та копій паспортів на обладнання та самої постанови слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_69 від 24.03.2016 про призначення товарознавчої експертизи , проведення якої було доручено судовим експертам Київського обласного НДЕКЦ при Головному Управлінні Національної поліції України та на вирішення експертизи поставлено питання Яка ринкова вартість об`єктів дослідження за вказаним у постанові списком станом на 01.10.2014 року та станом на 23.02.2016 р. (на момент огляду обладнання). У матеріалах кримінального провадження наявне клопотання захисника ОСОБА_64 від 08 квітня 2016 р. про призначення комплексної гірнотехнічно-економічної експертизи в Дніпропетровському НІДСЕ (а.п. 143 т.11). Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_70 від 11 квітня 2016 р.у задоволенні клопотання захисника відмовлено у зв`язку з тим, що ,на думку сторони обвинувачення ,зібрано достатньо доказів ,які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_71 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191,ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України , та необхідність проведення додаткових слідчих дій відсутня (а.п.144-145 т.11). В той же час 13 квітня 2016 р. заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Донецької області ОСОБА_6 затверджено обвинувальний акт за даним кримінальним провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 191 ,ч.2 ст. 366 КК України та ОСОБА_11 за ч.5 ст. 191 КК України (а.п.4-27 т.12) та 13.04.2016 р. його спрямовано до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для розгляду по суті (а.п.1 т.12). Тобто , слідчий направив 25.03.2016 р. до експертної установи постанову слідчого про призначення товарознавчої експертизи від 24.03.2016 р. , слідчий відмовив 11.04.2016 р.у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_64 від 08.04.2016 р. про призначення гірничо-економічної експертизи у зв`язку з тим, що ,на думку сторони обвинувачення ,зібрано достатньо доказів ,які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_71 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191,ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України , та необхідність проведення додаткових слідчих дій відсутня, а прокурор , не отримавши висновок товарознавчої експертизи на підтвердження розміру матеріальних збитків ,проведення експертизи для встановлення яких є обов`язковим в силу ст. 242 ч.2 КПК України ( в редакції ,що діяла станом на 2015-2016 рр.) , направив обвинувальний акт до суду, та вважаючи , що зібраних у ході досудового розслідування доказів для цього достатньо.

Згідно листа Державного НДЕКУ МВС України без дати від березня 2020 р. № 19/13/1 відповідно до реєстраційних баз даних Київського обласного НДЕКЦ МВС України матеріали щодо призначення товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0000202 не надходили .

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що направляючи до суду обвинувальний акт, прокурор вважав достатніми наявні у матеріалах кримінального провадження докази для доведення вини ОСОБА_7 та прокурор не довів , що проведення товарознавчої експертизи , про що просить прокурор у клопотанні, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не бути відомі і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність проведення експертизи.

Доводи апеляційної скарги, що показання свідка ОСОБА_12 в частині зупинення ним роботи ТОВ «Краснолиманське» судом першої інстанції викладено у вироку суперечливо та непереконливо, є безпідставними.

Оскільки наведені міркування з цього приводу мають суб`єктивний характер, апелянт не вказує на невідповідність наданих показів свідком ОСОБА_12 у судовому засіданні та викладених у оскаржуваному вироку. Як зазначає сам апелянт, покази вказаного свідка були суперечливі, його покази були оцінені судом у сукупності з іншими доказами у справі та отримали належну оцінку.

Так, суд у своєму рішенні критично поставився до показів свідка ОСОБА_12 про зупинення роботи товариства діями ОСОБА_7 та заволодіння майном ТОВ «Краснолиманське». Апеляційний суд погоджується, що твердження свідка спростовуються показами свідків працівників ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_74 , які показали, що територію підприємства вони покинули з ініціативи керівництва ТОВ. Показами свідків працівників ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_41 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , які показали, що вони вільно приходили на роботу після 01.10.2014 р., що їхньому доступу до робочих місць з боку ДП «ВК «Краснолиманська» не було перешкод, вони вільно заходили на шахту та працювали, спускалися до шахти, керівництво ТОВ було на місці, сам ОСОБА_12 підписував накази про звільнення працівників, трудові книжки видавалися відділом кадрів, що послуги з забезпечення роботи Товариства ДП «ВК «Краснолиманська» за договорами виконувалися, що зміна керівництва ДП «ВК «Краснолиманська» не вплинула на роботу ТОВ, що саме керівництво ТОВ казало залишатися працівникам вдома. Показами свідків працівників ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_81 , ОСОБА_36 , ОСОБА_82 , ОСОБА_60 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , а також письмовими доказами, відповідно до яких ТОВ «Краснолиманське» своїми наказами визначило період простою підприємства з 05 вересня 2014 р. по грудень 2014 р., відеозаписом пояснень свідка ОСОБА_12 на нараді про те, що рішення про зупинення роботи Товариства прийнято саме інвесторами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно копій наказів ТОВ «Краснолиманське» - до 01.10.2014 р. ДП «ВК «Краснолиманська » зупинила надання послуг у зв`язку з тим, що з 01.10.2014 р. саме Дніпро-1 видворили працівників ТОВ із застосуванням насильства , але вказана інформація не підтверджена показами свідків , а також підтверджено , що саме керівництвом ТОВ був наданий наказ на залишення працівниками приміщень ТОВ.

Крім того показами свідків з достовірністю встановлено , що послуги ДП «ВК`Краснолиманська» Товаристу «Краснолиманське » надавалися згідно укладених договорів , що підтверджено свідками та підтверджується відеозаписом , де ОСОБА_12 на зборах казав, що саме ТОВ само зупинило свою роботу.

Доводи апелянта, щодо показів представника потерпілого ОСОБА_14 . Апеляційний суд зазначає, що згідно її показів вказаного свідка 01.10.2014 приблизно з 11.00-12.00 год. до її кабінету ввійшли 4 чоловіки, та сказали покинути територію підприємства. Чоловіки були не озброєні, одягнути в цивільний одяг, говорили спокійно без погроз.

У іншій частині показів свідка суд першої інстанції правильно оцінив їх критично, оскільки покази вказаного свідка ОСОБА_14 , а також покази інших свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_90 , ОСОБА_59 , ОСОБА_24 , обумовлені визначальною мірою тими обставинами, що жоден із допитаних свідків не був свідком подій та не був достеменно обізнаний про укладення договору підряду, тому їхні показання, хоча і не спрямовані на введення суду в оману, але не є об`єктивними, оскільки у розпорядженні свідків не було достовірних відомостей про домовленості керівників підприємств та укладання договору підряду ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Доводи апеляційної скарги, про невідповідність висновків суду першої інстанції, щодо не доведення в ході судового розгляду участі у припиненні діяльності товариства озброєних осіб, оскільки майже усі свідки обвинувачення стверджували про знаходження на території шахти бійців батальйону «Дніпро-1», є безпідставними.

У своєму рішенні суд першої інстанції не стверджує про відсутність озброєних людей. Проте вказує, що органом досудового розслідування взагалі невстановлені особи ,які ,як зазначено у обвинувальному акті , домовилися з ОСОБА_7 про припинення діяльності ТОВ «Краснолиманське» та заволодіння майном ТОВ «Краснолиманське».

А також як вірно зазначив суд першої інстанції, стороною обвинувачення не доведено , що у припиненні діяльності ТОВ «Краснолиманське» приймали участь озброєні особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 .

Відповідно до завіреної копії висновку ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29.12.2014 р. про результати службового розслідування за зверненням ,викладеним ОСОБА_91 щодо працівників полку патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1» факти ,викладені у зверненні , вважати такими , що не можуть бути встановленими у рамках проведення службового розслідування у зв`язку з перебуванням осіб, що мають відношення до вказаних подій , у районі проведення антитерористичної операції (а.п.175-176 т.6).

Як вірно вказує суд першої інстанції, органами досудового розслідування не встановлені особи полку патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1» та їх участь у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в той час як саме невідомі озброєні особи ,в т.ч. й працівники «Дніпро-1», захоплювали ДП «ВК «Краснолиманська» та примушували працівників ТОВ «Краснолиманське» покинути робочі місця згідно численних заяв ТОВ «Краснолиманське» до правоохоронних органі, аналіз яких вже надано судом.

Покази свідків як джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні. Якщо зі змісту технічних записів судових засідань випливає, що показання свідків викладено у вироку з достатньою повнотою, без зайвої деталізації, відображено сутнісну (змістовну) складову показань, що має значення для встановлення судом обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні за приписами ст. 91 КПК, то це свідчить про відсутність порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги, про не згоду із твердженням суду про те, що рапорти слідчих та оперативних працівників не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Рапорт слідчого чи оперативного працівника є службовим документом, який містить інформацію про обставини, що стали йому відомі під час виконання службових обов`язків. Однак сам по собі рапорт не є доказом, а лише підставою для проведення відповідних процесуальних дій. Докази мають бути отримані з дотриманням процедурних гарантій, щоб забезпечити їх належність і допустимість.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано недопустимими доказами висновки судово - почеркознавчих, судово-технічної експертизи документів. Оскільки порушення під час відібрання зразків підписів ОСОБА_12 , печатки ТОВ «Краснолиманське», не є істотними та такими, що впливають на допустимість чи не допустимість доказів, є безпідставними.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.07.2015 р. у присутності начальника юридичного відділу ДП «ВК «Краснолиманська » ОСОБА_64 отримано слідчим першого слідчого відділу СУ прокуратури Донецької області тимчасовий доступ до документів та вилучено документи оригінал договору підряду № 01/10-3 від 10.10.2014 р. ,що укладений між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська» (а.п.5 т.8).

Відповідно до оригіналу договору підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. ,що укладений між ТОВ «Краснолиманське» (Замовник) в особі директора ОСОБА_12 та ДП «ВК «Краснолиманська»(Підрядник) в особі генерального директора ОСОБА_7 , Замовник доручає,а Підрядник зобов`язується згідно з умовами виконати роботи. Ввказаний договір передбачає виконання робіт на платній основі, передбачає порядок та строки розрахунків між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська».

У даному томі кримінального провадження наявні документи,які мають підпис від імені ОСОБА_12 та печатку ТОВ «Краснолиманське» : скарги на бездіяльність працівників МВС України від 22.05.2015 р. , два клопотання заступнику начальника слідчого відділу Прокуратури Донецької області від 15.06.2015 р., заява Територіальному управлінню Держгірнагляду у Донецькій області від 03.05.2015 р., запит про надання інформації щодо процесуального статусу особи без дати клопотання, клопотання заступнику начальника слідчого відділу Прокуратури Донецької області від 02.07.2015 р. , повідомлення про злочин на ім`я Генерального прокурора України без дати, три акта прийому-передачі робіт між ТОВ «Краснолиманське» та ПАТ «Енергоінвест Холдинг » від 31.05.2014 р., від 30.04.2014 р., від 30.06.2014 р., клопотання заступнику начальника слідчого відділу Прокуратури Донецької області від 14.07.2015 р., акт зарахування зустрічних однорідних вимог між ТОВ «Краснолиманське» та ПАТ «Енергоінвест Холдинг » від 30.09.2014 р. , договір оренди траспортного засобу № 04-04/14 від 04.04.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ПАТ «Енергоінвест Холдинг »,службова записка ОСОБА_12 , довіреність ,підписана директором ОСОБА_92 ,заяви ТОВ «Краснолиманське» про кримінальне правопорушення до Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2014 р. , підписи ,виконані власноруч ОСОБА_12 у присутності адвоката ОСОБА_93 (а.п.13-14,15-16,17-18,19-20,21,22-23,24-28,29-31,32,33,34-37,38,39,40-41,42-43,44-49 т.8 ).

Вказані документи були об`єктом досліджень судово-почеркознавчої експертизи та судово-техничної експертизи документів , про що свідчить відмітка експерта про дослідження документів.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали кримінального провадження не мають процесуальних документів ,які підтверджують звідки та у якій процесуальній дії слідчим були отримані ці документи , слідчий не оглядав вказані документи та не посвідчував своїм підписом , що підпис зроблено саме ОСОБА_12 .

Згідно матеріалів справи експертами неодноразово направлялися клопотання слідчому про те , що для проведення експертизи слідчому необхідно надати експерту експериментальні зразки круглої печатки ТОВ «Краснолиманське» з різними натисками та інтенсивністю пофарбування (виконані близько до умов виконання досліджуваного відбитку інтенсивна заливка) на 5-10 листах ,завірені не лише ОСОБА_12 , а і офіційною особою (слідчим), а також про надання вільних зразків підпису ОСОБА_12 по змозі на 15 документах з вказівкою у супровідному листу (постанові ) назви документу ,№ ,дати (ящо є) та графи ,де розташований підпис; експериментальні зразки підпису ОСОБА_12 на 10-15 листах ,виконані близько до умов виконання досліджуваних підписів , завірені ОСОБА_12 та офіційною особою (слідчим) (а.п. 57,63 т.8).

Документи, які повинні бути оформлені відповідно до вимог пункту 3.4 розділу 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року(зі змінами та доповненнями ), експертам надані не були, про що зазначали експерти у своїх висновках .

Слідчим прокуратури були направлені експерту для проведення судово-криміналістичної (технічної) експертизи тільки експериментальні зразки (оригінали податкового розрахунку сум доходів (форма № 1 ДФ) за перший квартал 2014 р. ) круглої печатки ТОВ «Краснолиманське »,які експериментальними зразками не являються відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року(зі змінами та доповненнями ) та які не завірені слідчим ,як того вимагав експерт та як того вимагає Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року(зі змінами та доповненнями ) (а.п.64 т.8).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1353 від 27.08.2015 р. підпис від імені ОСОБА_12 в графі «Директор» та підпис в графі «Заказчик», розташовані на останньому (шостому) аркуші договору підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. , виконані однією особою. Відповісти на питання «Чи були виконані ОСОБА_12 рукописні підписи на останньому (шостому) аркуші договору підряду № 01/10.2014 р., у графах «Директор ОСОБА_12 » та «Заказчик » не є можливим у зв`язку з відсутністю зразків для порівняння (клопотання про надання додаткових матеріалів № 1353 від 24.07.2015 вих.№6/39-2314,вимоги якого не були задоволені)(а.п. 67-70 т.8).

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 1354 від 11.09.2015 р. два відбитка печатки ТОВ «Краснолиманська», розташовані на останньому (шостому ) аркуші договору підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. у графах «Директор (М.П) ОСОБА_12 » та « ОСОБА_94 ) » нанесені рельєфним кліше ,та нанесені не печаткою ТОВ «Краснолиманське» , зразки відбитків якої надані для дослідження.(а.п. 73- 86 т.8).

При цьому в примітках до розділу експертизи «на експертизу надані»(а.п.73 т.8) зазначає, що 24.07.2015 р. за № 6/39-2315 експертом було складено клопотання про надання додаткових матеріалів (зразки відбитків печатки).17.08.2015 року за № 17/1-1955 вих.-15 надійшли додаткові порівняльні матеріали ,які частково задовольняли вимогам експерта ,а саме, оригінали останніх сторінок скарг директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_12 на 8 аркушах .03.09.2015 р. надійшов лист б/н ,з яким був наданий ще один документ податковий розрахунок сум доходу ,нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2014 р.

Апеляційний суд вважає вірні зауваження суду першої інстанції, що на вказану експертизу надані контрольні зразки печатки ТОВ «Краснолиманське»,які підтверджено тільки підписом ОСОБА_12 та датою їх посвідчення 05.06.2015 р. (а.п.77,86 т.8), підпис слідчого на них відсутній , джерела походження вказаних відбитків печатки та у результаті якої процесуальної дії слідчим отримані ці відбитки, матеріали кримінального провадження не мають, що не дає змоги встановити , що це саме ті відбитки тієї печатки, яка була наявна у ТОВ «Краснолиманське» станом на момент укладення договору.

На експертизу також надані експерту останні листи невідомих процесуальних документів за підписом від імені ОСОБА_12 та печаткою ТОВ «Краснолиманське »,які завірені слідчим ОСОБА_95 як такі , що є копіями та мається надпис копія вірна ( а.п. 78,79,80 ,81,82,83,84,85 т.8).

Процесуальних документів про джерело походження вказаних останніх сторінок та процесуальний порядок їх отримання слідчим, матеріали кримінального провадження не мають , підпис ОСОБА_12 слідчим не посвідчений ,як вимагає того пункт 3.4 розділу 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року(зі змінами та доповненнями ).

Досудовим розслідуванням експерту не ставилося питання чи ідентичні між собою надані зразки ОСОБА_12 та зразки на останніх сторінках невідомих процесуальних документах ,які названі слідчим як скарги.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1837 від 30.09.2015 р. підписи у графах : «Директор» та «Заказчик» від імені ОСОБА_12 в договорі підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ймовірно виконані не ОСОБА_12 ,а іншою особою. Виявити більшу кількість розбіжних ознак ,значущих в індефікаційному плані ,не вдалось через простоту будови спірних підписів , що обмежує обсяг графічного матеріалу ,який міститься у них .Тому вирішити питання в категоричній формі не уявилося можливим (а.п.93-97 т.8).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 421 від 22.03.2016 р. підписи у графакх : «Директор» та «Заказчик» від імені ОСОБА_12 в договорі підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ймовірно виконані не ОСОБА_12 ,а іншою особою.Виявити більшу кількість розбіжних ознак ,значущих в індефікаційному плані ,не вдалось через простоту будови спірних підписів , що обмежує обсяг графічного матеріалу ,який міститься у них .Тому вирішити питання в категоричній формі не уявилося можливим. Підписи у графах : «Директор» та «Заказчик» від імені ОСОБА_12 в договорі підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» відобразились чітко , в них добре відобразилися точки початку,перетину та закінчення рухів, тому данні підписи придатні для ідентифікації особи . Підписи у графакх : «Директор» та «Заказчик» від імені ОСОБА_12 в договорі підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ймовірно виконані не ОСОБА_12 ,а іншою особою.Виявити більшу кількість розбіжних ознак ,значущих в індефікаційному плані ,не вдалось через простоту будови спірних підписів , що обмежує обсяг графічного матеріалу ,який міститься у них .Тому вирішити питання в категорічній формі не уявилося можливим.Питання : «Чи виконані ОСОБА_12 підписи навмисно зміненим почерком у графах : «Директор» та «Заказчик» від імені ОСОБА_12 в договорі підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» експертом не вирішувалося, тому що при проведенні ідентифікації було встановлено ймовірне виконання підписів не ОСОБА_12 (а.п.105-109 т.8).

З наведеного вище, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції, що проведені експертами дослідження за відсутності у їх розпорядженні повного обсягу матеріалів, необхідних для вирішення поставленого питання, не можна вважати повними та докладними, а відтак, висновки, незалежно від їх змісту, не можуть бути обґрунтованими.

Отримання зразків для експертизи відповідно до Кримінального процесуального кодексу України віднесено до слідчих дій, визначено у відповідній главі 20. Тому хід та результати вказаної слідчої дії із врахуванням вимог ст.ст.103-106, 223 КПК України має фіксуватися у відповідному протоколі із додатками, якими мають бути відповідні зразки, у якому має бути зазначена особа, яка проводила процесуальні дії, її учасники, місце, час та усі інші суттєві обставини, передбачені ст.104 КПК України.

Зразки для проведення експертизи відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Проте, у кримінальному провадженні відсутні жодні документи, докази, протоколи, які б підтверджували дотримання раніше визначених положень законодавства щодо порядку отримання зразків підписів, почерку, печатки, долучених до кримінального провадження.

Зразки підпису ОСОБА_12 , які вказані у постановах слідчого як експериментальні зразки підпису, не можуть бути узяті як достовірні , бо вони не містять жодних даних щодо осіб, які здійснювали їх відібрання, відомостей щодо способу, дати, часу, порядку їх отримання, дотримання при цьому прав осіб, у яких вони відбиралися.

З наданих зразків та доказів неможливо встановити чи були при складанні зразків присутні повноважні на здійснення слідчих дій особи (слідчий, прокурор, інші уповноважені особи), які пересвідчилися у тому, що зразки складенні саме тією особою, від імені якої вони складалися, та підтвердили вказане, зокрема, своїм підписом як повноважною особою, яка проводила слідчу дію.

Стороною обвинувачення суду не надано жодного документу, доказу, які б пояснювали обставини отримання зразків почерку, підписів, печатки долучених до кримінального провадження, вказаних раніше, які у тому числі використовувалися під час проведення судово-почеркознавчих експертиз, якою встановлено ,що підписи на договорі підряду ймовірно виконані не ОСОБА_96 .

При цьому відсутні протоколи або будь-які інші дані про отримання зразків підписів та зразків печатки ТОВ «Краснолиманське» в межах відповідного кримінального провадження повноважної особою (посада, прізвище) саме під час (дата отримання) досудового розслідування, із посвідченням правильності і достовірності слідчої дії підписом особи, яка її проводила. Наведене підтверджує порушення порядку отримання зразків підписів та зразків печатки , визначеного раніше вказаним законодавством, ставить під сумнів отримання їх повноважною особою в межах кримінального провадження, а тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, про визнання зразків підписів ОСОБА_12 та зразки печатки ТОВ «Краснолиманське »недопустимими доказами.

Враховуючи те, що висновки судово-почеркознавчих експертиз № 1353 від 27.08.2015 р. (а.п. 67-70 т.8), № 1837 від 30.09.2015 р. (а.п.93-97 т.8), № 421 від 22.03.2016 р. (а.п.105-109 т.8) про ймовірне невиконання ОСОБА_12 у договору підряду № 01/10-3 від 01.10.2014 р. між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» та висновки судово-технічної експертизи документів № 1354 від 11.09.2015 р. (а.п. 73- 86 т.8) про нанесення печатки на вказаному договорі підряду рельєфним кліше та нанесення не печаткою ТОВ «Краснолиманське» , зразки відбитків якої надані для дослідження, ґрунтуються на досліджені вказаних зразків підписів, печатки які обґрунтовано визнано судом недопустимими доказами. У зв`язку з викладеним суд першої інстанції вірно не взяв вказані висновки до уваги.

Доводи апеляційної скарги що судом першої інстанції поверхово проаналізовано матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, проведених відносно ОСОБА_7 . Так, під час своїх розмов він казав, що йому «дніпровські колись допомогли» в контексті поновлення його на посаді генерального директора та заходу на підприємство. ОСОБА_13 (посередником) ОСОБА_7 обговорював окремі питання роботи ДП на лавах ТОВ, вартість їх обладнання. При цьому, суд зазначив, що ці розмови мають значення, якщо припустити, що вони стосуються ТОВ «Краснолиманське», є безпідставними, оскільки є припущеннями сторони обвинувачення, що ці розмови стосуються подій, які відбувались у вересні - жовтні 2014 року на шахті.

Відповідно до стенограми розмов ОСОБА_7 ,які отримані в результаті негласних (розшукових) дій за період з 31 травня 2015 р. по 11 червня 2015 р. , ОСОБА_7 кожного дня протягом доби періодично розмовляє з горним диспетчером ДП «ВК «Краснолиманська» про ситуацію на шахте, виконаній роботі на дільницях, кількості видобутого вугілля , дає вказівки , що необхідно виконати. 01.06.2015 р. , 02.06.2015 р.,03.06.2015 р.,04.06.2015 р.,05.06.2015 р. ,06.06.2015 р.,08.06.2015 р. ,09.06.2015 р. 10.06.2015 р.,11.06.2015 р. ОСОБА_7 розмовляє з ОСОБА_97 ,1-м зам.міністра, з абонентом на ім`я ОСОБА_98 , ОСОБА_99 -директором охоронної фірми «Борисфен», ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 з офісу, ОСОБА_103 (помічником Берези ) про приїзд Берези , про написання заяви, про необхідність приїзду до Києва , про розмову з ОСОБА_104 , про бойові дії під ОСОБА_105 та ОСОБА_106 , про наведення фінансових порядків на шахті , про чекання результатів нарад , про реалізацію по контрактам, про подачу документів на конкурс , про поїздку лідерів об`єднання до ОСОБА_107 , про не виділення коштів, що людей нема на чому возити, про призначення ОСОБА_108 на посаду гендиректора, про організацію зустрічі представників Міністерства, про приїзд ОСОБА_109 , ОСОБА_110 ,про позиції ОСОБА_109 у Міністерстві, про позиції директора шахти та наявність людей у батальйоні , про виїзд з Києва ОСОБА_111 ,який займається схемами по вугіллю , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 та ОСОБА_114 та їх зустріч , про перенесення добичі мільйону та участі телебачення у святкування, про приїзд ОСОБА_115 на шахту та його роботу з ОСОБА_116 по контрактах , договорах, ценовій політиці, про компетенцію Поправки в менежменті, , про призначення ОСОБА_108 на посаду, про конкурс, про фінансові питання шахти , про підпис ОСОБА_117 заявок, про марки вугілля , про те, що дніпровські колись допомоги , про ціну на вугілля, , про працевлаштування ОСОБА_118 головним інженером шахти , про конкурс , про зняття ОСОБА_119 з посади , про виїзд ОСОБА_108 до Дніпра після підписання платіжок , про оплату «Борисфену» за травень, про призначення ОСОБА_118 , про зустріч з ОСОБА_120 та зустріч з партнерами ОСОБА_121 , про приїзд ОСОБА_122 , про необхідність зустрічі з ОСОБА_123 для обговорення технічних питань, про призначення ОСОБА_111 замом з фінансів , про призначення ОСОБА_114 та передачу наказів до Києва, наявність з мільйона чотириста їхнього мільйона , про роботу 2 лав,які працюють на їхніх та монтування третьої лави на їхніх, про вартість обладнання на той момент приблизно 20-250 , про наявність у них однієї другої лави , тобто два лавокомплекту конвейера, основного та прохідницького обладнання , про проведення медогляду та інструктажу , про підготовку до зустрічі з ОСОБА_124 , забезпечення відсутності профспілок та скарг,про підпис наказу по Кудінову, про призначення фінансового директора , про маніпуляції у Києві з призначенням ОСОБА_108 (а.п. 30-69 т.10 ).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з розмови прямо не вказується про ТОВ «Краснолиманське», доказів , що вказана розмова стосується саме ТОВ «Краснолиманське» матеріали кримінального провадження не мають. При цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини зазначені апелянтом, що більшість з свідків прямо заявили про те, що їх змусили покинути робочі місця 01.10.2014 озброєні особи, вони боялися за своє життя та здоров`я, не підтверджуються належними та допустимими доказами по справі, які надані стороною обвинувачення. В контексті вирішення цього питання суд дав належну оцінку всім показанням свідків в сукупності з письмовими доказами, та прийшов до обґрунтованих висновків, витлумачив сумніви, які виникли на користь обвинуваченого.

Врахувавши вищевказане у своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не здобуто достатньої кількості належних та допустимих доказів того, що в діянні ОСОБА_7 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, КК України та на законних підставах ухвалив щодо нього виправдувальний вирок із підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.373 КПК України, належним чином його мотивувавши.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би підтвердили незаконність та необґрунтованість ухваленого судом першої інстанції вироку. Посилання прокурора на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону є голослівними і не обґрунтовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Судом першої інстанції ретельно були проаналізовані показання обвинуваченого та свідків, зроблені обґрунтовані висновки про те, які показання судом приймаються, які відхиляються і наведені відповідні мотиви.

Будь-яких суперечностей суд першої інстанції при оцінці наявних письмових доказів, наданих до суду стороною обвинувачення, не допустив.

Щодо повноти проведеного судового розгляду, то на думку колегії суддів судовий розгляд був проведений із належною повнотою, у ході якого були встановлені усі істотні для кримінального провадження обставини. Кількість доказів, які були досліджені судом першої інстанції і на яких базувався вирок відповідає критерію достатності, висновки суду першої інстанції належним чином обґрунтовані цими доказами.

Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021р., щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія судів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.06.2021р., у кримінальному провадженні №0000202, яким обвинуваченого ОСОБА_7 виправдано за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді