30.12.2024
Справа № 639/1816/23
Провадження № 1-в/642/228/24
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв*язку з закінченням іспитового строку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.04.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

Начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. В обґрунтування клопотання представник органу пробації зазначив, що 11.09.2023 року Холодногірський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прийняв до виконання вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.04.2023 року відносно громадянина ОСОБА_4 . З порядком та умовами відбування покарання засуджений ознайомлений не був, оскільки з 05.06.2023 року гр-н ОСОБА_4 перебував у ДУ «Харківський слідчий ізолятор». 10.05.2023 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст.70, 72, ч.4 ст.70,72 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік 6 місяців іспитового строку. Рішенням Полтавського апеляційного суду від 16.04.2024 року вирок змінено гр-н ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст.70, 72, ч.4 ст.70,72 КК України до 3 років позбавлення волі за правопорушення вчинене 24.05.2021 року. 05.06.2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі за правопорушення, яке було вчинене 01.03.2023 року. Отже, правопорушення були вчинені 24.05.2021 року та 01.03.2023 року, до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.04.2023 року, тобто гр-н ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень в період іспитового строку не вчиняв. Жодним із вищевказаних вироків не було враховано вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.04.2023 року, іспитовий строк засудженого закінчився 21.04.2024 року.

Прокурор в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю.

Представник органу пробації, засуджений в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв з проханням розглядати справу за його відсутністю суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Вимогами ч. 3 ст. 75 КК України, умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Також, згідно ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

Згідно з КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Таким чином, як було зазначено вище, умовою для звільнення засудженого від призначеного покарання, після закінчення іспитового строку, є не тільки виконання покладених на нього обов`язків, а й не вчинення нового злочину.

При цьому, в законі, згідно його буквального змісту, мова йде саме про вчинення злочину, а не про визнання особи винною у вчиненні злочину на підставі вироку суду, який набрав законної сили, оскільки сам факт вчинення нового злочину пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за новий злочин набере законної сили.

Сплив іспитового строку є лише підставою для розгляду питання про звільнення засудженого від призначеного покарання, а не підставою для задоволення відповідного клопотання. Прийняття такого рішення є правом, а не обов`язком суду.

Як зазначено представником органу пробації в поданні, з порядком та умовами відбування покарання засуджений ознайомлений не був, оскільки з 05.06.2023 ОСОБА_4 перебував у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто засуджений не виконав покладені на нього обов`язки вироком суду, зокрема не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Також суд звертає увагу, що після ухвалення вироку Жовтневим районним судом м. Харкова, ОСОБА_4 було засуджено вироком Київського районного суду м. Полтави та вироком Ленінського районного суду м. Харкова, однак даних процесуальних рішень орган пробації до матеріалів подання не надав у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити дати вчинення засудженим нових злочинів та чи був врахований вирок Жовтневого районного суду м. Харкова при ухваленні вказаних вироків.У разі доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, остаточне покарання повинно бути призначене за правилами ч.3 ст.78 КК України, яка передбачає, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Також незрозуміло, чому орган пробації звернувся до суду із поданням для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку лише 05.12.2024, тому як іспитовий строк у засудженого закінчився 21.04.2024.

Таким чином, незважаючи на закінчення іспитового строку, суд наразі не може встановити, що засуджений належним виконав покладені на нього судом обов`язки та бажає стати на шлях виправлення, що є підставами для звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Виходячи з цього, керуючись вимогами ст. 78 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв*язку з закінченням іспитового строку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: