Номер провадження 1-кп/754/1151/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

24 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником директора ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000648 від 24.05.2024 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 .

Так, 24 травня 2024 року, приблизно о 17 годині 18 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в межах третьої (крайньої лівої) смуги руху проїзної частини вул. Милославської, зі сторони вулиці Оноре де Бальзака в напрямку вулиці Радунська, зі швидкістю 60,52 км/год ± 2,42 км/год, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці - 50 км/год, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра», яка позначає нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод Правил дорожнього руху України.

В цей час, попереду автомобіля марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в попутному напрямку, в другій смузі руху, рухався невстановлений в ході досудового розслідування малий міський автобус «Богдан», водій якого, наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, зменшував швидкість, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці Милославської, в межах зазначеного нерегульованого пішохідного переходу, рухаючись справа-наліво, відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.

Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.4 та 18.4 Правил дорожнього руху України:

п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та - ділення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п.18.4: Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в газі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він, керуючи технічно : травним автомобілем марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Милославської в м. Києві, достеменно знаючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці 50 км/год, усвідомлюючи, що вибір швидкості і контроль за швидкісними параметрами визначається односторонньою вольовою активністю водія, будучи заздалегідь поінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою біло-червоного кольору 1.14.2 «Зебра» (пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод), будучи обізнаним, що пішохідний перехід призначений для перетину проїзної частини пішоходами, які мають безперечну перевагу в русі на даній ділянці дороги, з моменту, коли вступили на перехід та якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, створюючи небезпеку для руху, загрозу здоров`ю громадян, неподалік будинку № 12 по вулиці Милославській у м. Києві, виїхав на пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримала таке тілесне ушкодження, які відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, оскільки з потерпілою ОСОБА_4 він примирився, ним повністю відшкодовано потерпілій завдану шкоду.Крім того, зазначив що вказаний в обвинувальному акті вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2023, не набрав законної сили у зв`язку з чим ОСОБА_4 вважається раніше не судимим.

Обвинувачений повністю підтримав заявлене клопотання та вважав, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю , у зв`язку з його примиренням з потерпілою та відшкодуванням ії матеріальної шкоди.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення даного клопотання у судовому засіданні просила закрити кримінальне провадження у справі щодо ОСОБА_4 . Крім того, зазначила, що вони примирились між собою та ОСОБА_4 повністю відшкодував завдану їй шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Аналізуючи положення ст. 46 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

- кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим;

- особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 уперше інкримінується вчинення злочину, який відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів. При цьому він визнає свою винуватість, у вчиненому покаявся, примирився з потерпілою та відшкодував потерпілій завдану його діями шкоду. Факт примирення та відшкодування шкоди підтверджено потерпілою у судовому засіданні.

Крім того суд звертає увагу, що у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 судимий вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2023 за ч. 1 ст. 388 КК України та йому призначено покарання у виді 34 000 штрафу.

У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_4 є таким, що немає судимості, оскільки вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2023 не набрав законної сили (відповідь з Броварського районного суду Київської області на запит захисника ОСОБА_3 від 23.12.2024)., а тому суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення вперше, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Слід також узяти до уваги, що судом не встановлено обставин, які би унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 положень статей 44, 46 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності з обставин наведених у клопотанні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення судових експертиз, № СЕ-19/111-24/31897-ІТ від 05.06.2024, № СЕ-19/111-24/33720-ФП від 24.07.2024, судової інженерно -транспортної експертизи № СЕ-19/111-24/44171-ІТ у розмірі 11359,20 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2024 року на майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 24.05.2024 року на автомобіль «Ford Kuga» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, який належить ОСОБА_8 , відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 286, 288, 314 КПК України, статтею 46 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 11359 грн. 20 коп..

Речові докази: СД-диск з відеозаписом ДТП від 24.05.2024 по вул.. Милославській, 12 у м. Києві залишити у матеріалах кримінального провадження, автомобіль марки «Ford Kuga» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску повернути законному володільцю.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2024 року на автомобіль «Ford Kuga» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, який належить ОСОБА_8 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1