Справа № 171/543/25
Провадження № 1-кп/177/149/25
У Х В А Л А

Іменем України

24.04.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши увідкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000006 від 07.01.2025 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указаний обвинувальний акт із реєстром матеріалів досудового розслідування 17.03.2025 надійшов до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, у порядку визначення підсудності, згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.03.2025.

Ухвалою суду від 18.03.2025 призначено підготовче засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Вважає, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Підстави для закриття справи чи внесення подання про визначення підсудності відсутні. Прокурор зазначає, що судовий розгляд має здійснюватися з викликом учасників судового провадження, у відкритому судовому засіданні.

Окрім того, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав та мотивів, наведених у ньому.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, також не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Щодо клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то у його задоволенні просили відмовити як необґрунтованого та безпідставного. Захисник, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, просив застосувати до останнього домашній арешт у нічний період доби.

Потерпілий ОСОБА_6 правом на участь у підготовчому судовому засіданні не скористався, повідомлений про день, час та місце його проведення належним чином. Заяв, клопотань, зокрема про відкладення підготовчого судового засідання з поважних причин від потерпілого не надходило.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Криворізькому районному суду Дніпропетровської області. Підстави для прийняття рішень визначених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Одночасно судом, а також учасниками підготовчого провадження визначено, що судовий розгляд має проводитись у відкритому судовому засіданні з викликом учасників судового провадження.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який продовжено згідно з ухвалою слідчого судді цього ж суду від 28.02.2025, до 28.04.2025 включно.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурором у кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, подано клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обговоривши в підготовчому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що б слугувало підставою для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, впливати на свідків та потерпілого чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На існування таких ризиків вказує те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, санкціями яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років. ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, тому перебуваючи на волі може повернутись до місця несення служби, у зв`язку з чим, йог участь під час розгляду кримінального провадження буде ускладнена або ж неможлива, що суттєво вплине на розумність строків судового розгляду. Окрім того, ураховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_2 , від суду на територіях, які не підконтрольні українській владі. На даний час перевіряються обставини можливого вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України. Отже, зазначені обставини, у сукупності, свідчать про схильність ОСОБА_2 до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України.

На даний час, з об`єктивних причин, всі свідки та потерпілий у судовому засіданні не допитані, судовий розгляд кримінального провадження не розпочався, у зв`язку з чим, обвинувачений може впливати на вказаних учасників.

Слід також зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою, про що також зазначено Верховним Судом у справах № 166/313/17, № 674/1202/19.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, родини, утриманців, репутацію, а також тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання його винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, у тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченим за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання.

Твердженні обвинуваченого ОСОБА_2 про наявність у нього постійного місця проживання, сім`ї, матері, у якої він має можливість проживати у разі застосування до нього цілодобового домашнього арешту, не зменшують наявності вказаних ризиків, та не є тими обставинами, які б поза розумним сумнівом могли б бути стримуючими факторами для запобігання виникнення вказаним ризикам. Поміж тим, перед судом не доведено наявності в обвинуваченого житла в м. Кривому Розу Дніпропетровської області, сім`ї та матері та на даній стадії судового розгляду, перевірити вказані обставини суд позбавлений можливості. Стороною захисту під час розгляду цього клопотання доказів про наявність обставин, на які посилався обвинувачений, не надано.

Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, із метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_2 , згідно з обвинувального акта, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, нижня межа санкції яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, із метою отримання інформації, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_2 , а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо останнього.

Із вищевказаних підстав клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 з тримання під вартою на домашній арешт, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314- 317 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000006 від 07.01.2025 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, щодо ОСОБА_2 , призначити до судового розгляду на 01.05.2025, о 13 год. 30 хв.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 000006 від 07.01.2025 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.06.2025 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисник про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

Доручити уповноваженій особі Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (на даний час утримується в ДУ «Криворізька УВП № 3»), яку підготувати та направити до Криворізького районного суду Дніпропетровської області в строк до 01.05.2025.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1