ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21439/22

Провадження № 11-кп/4820/646/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000071 від 06 липня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

На розгляді Хмельницького апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2024 року.

Під час апеляційного розгляду прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під варту, з мотивів вчинення останнім умисного корисливого злочину проти власності, за який його засуджено до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Звертає увагу прокурор, що обвинувачений немає постійного місця проживання та жодних соціальних зв`язків на території Хмельницької області, може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним, та наполягали на застосуванні запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів, заслухавши учасників провадження, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує наступне.

За змістом ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування очевидних ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ст.177 КПК України, а саме:

-ризику переховування від суду;

-ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

-ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Колегія суддів враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, при якій особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ризик переховування колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто у вчиненні нетяжкого корисливого злочину проти власності, санкція якого передбачає, серед іншого, покарання у виді позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні розслідуються обставини заволодіння чужим майном шляхом обману.

Зазначена обставина сама по собі може бути значним і вагомим мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду, адже останній за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 01 жовтня 2024 року, який оскаржується в апеляційному провадженні на даний час, засуджений до реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, на що наголошував Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії».

Щодо процесуальної поведінки ОСОБА_6 колегія суддів враховує неодноразові судимості останнього, в тому числі за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів проти власності, відбування ним реальних покарань у місцях позбавлення волі, а також відсутність постійного місця проживання на території Хмельницької області, що в своїй сукупності може свідчити про ймовірність спроби ухилитись від правосуддя та можливого покарання.

Наведені обставини у взаємозв`язку дають підстави колегії судів обґрунтовано припускати вагомість ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому молодий вік обвинуваченого жодним чином не знижує ступінь вказаних ризиків, оскільки ця обставина існувала і на час інкримінованого кримінального правопорушення, а відтак, вона не утворює для ОСОБА_6 жодних моральних запобіжників при визначенні моделі поведінки.

Крім того, вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком, на переконання колегії суддів, може свідчити про ймовірність вчинити інше (ще одне) кримінальне правопорушення у майбутньому. Така поведінка обвинуваченого свідчить про злочинну спрямованість та в цілому характеризує особу, яка нездатна дотримуватись правових приписів.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході апеляційного провадження, а також забезпечення виконання можливих процесуальних рішень у справі, за доведенням існування вагомих ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Менш суворий вид запобіжного заходу, який просить застосувати сторона захисту, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, наслідків, та особи обвинуваченого, процесуальної поведінки у даному кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 186, 191, 193, 194, 197, 331, 405 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14 лютого 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-за першою вимогою прибувати до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3