Справа № 180/275/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р. м. Марганець

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією водія - електрика 2 танкової роти танкового батальйону, ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.02.2023 Центрально-городським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік,

- 15.08.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 3 роки, не відбуто,

- 03.02.2016 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

20.02.2023 Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг за ч.4 ст.407 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 15.08.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України , на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг від 20.02.2023 року до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, із зарахуванням покарання частково відбутого по минулому вироку, на підставі ст.ст., 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 263КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчій СВ відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у невстановлений час та день, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу, діючи всупереч вимог, визначених Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогенепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» без передбаченого на те законом дозволу, незаконно придбав три промислового виготовленими корпусами ручних осколкових оборонних гранат Ф-1, які відноситься до категорії вибухових пристроїв(бойових припасів) не належать, а належать до категорії вибухових речовин; три промислово виготовленими модернізованими уніфікованими запалами ручних гранат УЗРГМ-2, які належать до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) надані на дослідження предмети утворюють три ручні, оборонні гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відноситься до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху, які незаконно носив при собі та переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 12 год. 51 хв. 20.02.2025 року, які в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2025 були виявлені та вилучені.

Оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, може незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, а також може переховуватися від органів досудового розслідування, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, на що вказує тяжкість покарання, може вчинити інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступного.

07.02.2025 року за №0000052 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

17.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор в судовому засіданні при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування, скоєння іншого злочину а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, на даний час є військовослужбовцем, раніше судимий за тяжкі злочини, а тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою із можливістю застосування застави, визначивши розмір застави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, суд керується практикою ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та враховує обставини і тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбаченихст. 177 КП України, вимоги п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та вважає необхідним визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень.

На підставі вищенаведено, керуючись ст.ст.182,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 травня 2025 року.

Встановити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави та звільнення з-під варти, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну свого місця проживання;

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Нікопольську окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1