Справа № 569/2061/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0002493 від 28.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За змістом обвинувального акта, 28 жовтня 2024 року, близько 10 години 11 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись по вул. Романа Шухевича, біля будинку № 18, зі сторони вул. Богоявленської у напрямку вул. Князя Володимира, у м. Рівне, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не зайняв крайнє ліве положення, розпочав виконувати розворот ліворуч та допустив зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді: перелому основної фаланги 4-го пальця правої кисті зі зміщенням, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 , вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та пункту 10.4 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

Прокурор в судовому засіданні висловив позицію про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Потерпілий не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, підтвердив факт примирення з обвинуваченим та відшкодування останнім шкоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим передбачені ст. 46 КК України. Так, виходячи з положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, для застосування ст. 46 КК України та прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим необхідною є сукупність таких умов: 1) вчинення особою злочину чи проступку вперше; 2) вчинене діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів; 3) виключається можливість звільнення за вказаною підставою у випадку вчинення корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст.46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин, кримінального провадження, відкритого у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила злочин чи проступок, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням, була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності, була реабілітована, була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання, відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому він вважається особою, що вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережних нетяжких злочинів.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд враховує, що вчинене обвинуваченим діяння не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому згідно з усталеною судовою практикою примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Іншими словами, під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК України та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК України у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Виходячи з наведених нормативних положень, суд дійшов висновку, що обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим» (ст. 46 КК України), під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, суд враховує позицію потерпілого, який в судовому засіданні повідомив, що примирився з обвинуваченим, вказав, що обвинуваченим відшкодована заподіяна кримінальним правопорушенням шкода.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі статті 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та продовжувати загальний розгляд в загальному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; примирився з потерпілим та відшкодував заподіяну ним шкоду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових інженерно-транспортних експертиз в розмірі 12336,45 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи те, що судом встановлено наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 на автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , та арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 на автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_4 , необхідно скасувати.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 28.10.2024 автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 28.10.2024 автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Враховуючи положення статті 100 КПК України, суд вирішує автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 , а автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0002493 від 28.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 12336 (дванадцять тисяч триста тридцять шість) гривень 45 (сорок п`ять) копійок.

Скасувати арешти накладені:

- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 на автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 ;

- ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 на автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_4 .

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_6 ;

- автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1