Справа № 629/7938/24
Провадження № 1-кс/629/531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу,-

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.4,309 ч.1 КК України.

12.03.2025 обвинувальний відносно ОСОБА_4 було направлено до Близнюківського районного суду Харківської області.

У зв`язку із неможливістю визначення колегії суддів, 13.03.2025 кримінальне провадження було направлено до Харківського апеляційного суду, для вирішення питання про визначення підсудності справи.

Через канцелярію суду від начальника Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із закінченням строків тримання під вартою 24.03.2025, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.12.2024 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.02.2025, який у подальшому було неодноразово продовжено ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2025, 12.02.2025 до 24.03.2025.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного стосовно клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо скасування або зміни обраного запобіжного заходу, однак, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні, крім кримінального проступку, особливо тяжкого злочину, - умисного вбивства, вчиненого з особливою жорстокістю, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з умисним вбивством, тобто умисним протиправним заподіянням смерті іншій людині вчиненого з особливою жорстокістю, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 не визначає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.177,182,183,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання начальника Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0001363 від 23.12.2024, строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 18.05.2025.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначати.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6