Справа № 761/8335/25
Провадження № 1-і/761/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах СТОВ «Старинська птахофабрика» (0), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23) у кримінальному провадженні № 0000972 від 09.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

Через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 20358) клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах СТОВ «Старинська птахофабрика» (0), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23) у кримінальному провадженні № 0000972 від 09.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням, заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23) накладено арешт на автобус марки «ПАЗ 4234-04» держаний номерний знак НОМЕР_1 . Метою накладення арешту на автобус є заборона розпорядження зазначеним майном, з метою збереження речового доказу, оскільки вилучений автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000972. Власником транспортного засобу марки «ПАЗ 4234-04» держаний номерний знак НОМЕР_1 є СТОВ «Старинська птахофабрика», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На думку адвоката, на цей час необхідність в накладенні арешту на автобус марки «ПАЗ 4234-04» держаний номерний знак НОМЕР_1 відпала, оскільки 29.11.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972 закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ст. 284 КПК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.11.2024.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт транспортного засобу марки «ПАЗ 4234-04» держаний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.02.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду клопотання не з`явились. Водночас у прохальній частині клопотання адвоката ОСОБА_3 просила проводити розгляд справи за її відсутності. Крім того, через систему «Електронний суд» надійшла заява прокурора ОСОБА_4 про розгляд клопотання без його участі, в якій останній зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000972 від 09.11.2023 прийнято рішення про його закриття. Проти скасування арешту не заперечував.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду справи фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими СУ ГУНП у Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000972 від 09.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23) накладено арешт на автомобіль марки «ПАЗ 4234-04» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить СТОВ «Старицька Птахофабрика», із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним транспортним засобом.

Водночас, як вбачається зі змістузазначеної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом злочинного посягання, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, зазначене кримінальне провадження № 0000972 від 09.11.2023 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, водночас питання про скасування арешту майна не вирішено.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, в якому накладено арешт, закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність в тому, що відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак наявні підстави для скасування арешту майна.

Слід зазначити, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Вказане вище узгоджується з позицією, викладеною в постанові Великої Палати ВС від 30.06.2022 у справі 727/2878/19.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах СТОВ «Старинська птахофабрика» (0), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23) у кримінальному провадженні № 0000972 від 09.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 (справа № 761/41757/23), а саме на автомобіль марки «ПАЗ 4234-04» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить СТОВ «Старицька Птахофабрика».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5