Дата документу 27.02.2025 Справа № 332/234/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/234/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/165/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 27 лютого 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бердянськ Запорізької області, який має неповну середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 30 березня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя дійшов до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або домашнього арешту у нічний час доби, з 21:00 до 06:00 год.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим, та до останнього можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час доби.

Посилається на те, що підозрюваний має постійне місто проживання, повністю визнав вину, співпрацює зі слідством, знаходиться на замісній терапії, має незадовільний стан здоров`я.

Вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки взяття під варту є виключним, найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Окрім того, зазначає, що слідчим суддею не проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням особливостей цього кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України.

На думку апелянта, суд належним чином не перевірив клопотання на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Заводського районного суду м.Запоріжжя звернувся слідчий за погодженням із прокурором із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000690 від 14 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» не пізніше 11 години 00 хвилин 02 листопада 2024 року (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені) незаконно придбав при не встановлених у ході досудового розслідування обставинах п`ять таблеток білого кольору, які згідно із висновком експерта від 12 листопада 2024 року №СЕ-19/108-24/21827-НЗПРАП містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого складає 0,1138 грам (в перерахунку на основу), які у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, після чого 02 листопада 2024 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку №69 по вулиці Історичній у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_10 шляхом продажу за 420 гривень.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» не пізніше першої половини дня 30 січня 2025 року (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені) незаконно придбав при не встановлених у ході досудового розслідування обставинах п`ять плоскоциліндричних таблеток білого кольору з двома фасками з роздільною рискою з однієї сторони, які, згідно із висновком експерта від 30 січня 2025 року №СЕ-19/108-25/2458-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого складає 0,1137 грам (в перерахунку на основу), які у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, після чого 30 січня 2025 року, приблизно о 12 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку № 69 по вулиці Мирослава Симчича у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_10 шляхом продажу за 420 гривень.

30 січня 2025 року о 13 годині 03 хвилини (фактичний час затримання 12 година 17 хвилин 30 січня 2025 року) ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України.

31 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення; вплинути на свідків; знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які є тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання - виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підозрюваний неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, в матеріалах провадження відсутні відомості про наявність у останнього постійного джерела доходу.

Слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про обґрунтованість пред`явленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вищевказаних кримінальних правопорушеннях; сам характер їх скоєння; соціальний рівень свідомості підозрюваного та його ставлення до скоєного; наявність ризиків; дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, у тому числі і за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місто проживання, повністю визнав вину, співпрацює зі слідством, знаходиться на замісній терапії, має незадовільний стан здоров`я, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Щодо твердження сторони захисту про те, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме: запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або домашній арешт у нічний час доби, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором доведено.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею перевірялося питання щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів, та з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Водночас слідчим суддею при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою одночасно визначено майже мінімальний розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, як альтернативного запобіжного заходу.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 30 березня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4