КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/733/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1503/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 14 січня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Власівка, Краснодонського району, Луганської області, громадянина України, одруженого, обіймаючого посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 383, ч. 4 ст. 321 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року залишено без задоволення клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000105 від 10.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 09.03.2025, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 09.03.2025 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншим підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, письмовий перелік яких зобов`язати прокурора надати ОСОБА_7 під підпис;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено до 09.03.2025.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000105 внесеного до ЄРДР 10.04.2023 року.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, слідчим суддею залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Апелянт зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 та змінене повідомлення про підозру було оголошено 10.01.2025 року та 13.01.2025 року відповідно. Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою отримано 13.01.2025 року. Проте зазначені процесуальні дії слідчим були вчинені поза межами кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що опис документів, які долучаються слідчим до клопотання містить перелік п`яти протоколів НСРД - від 02.06.2023 p., 09.06.2023 p., 20.09.2023 p., 29.09.2023 р, 06.10.2024 p., в той час у клопотанні міститься тільки три протоколи - 02.06.2023 p., 29.09.2023 р, 06.10.2024 р. та в них відсутні будь які дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_7 протиправної діяльності.

Слідчий, як на докази злочинної діяльності ОСОБА_7 посилається на покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Але всі ці особи є наркозалежними, та не виключається ймовірність їх перебування під впливом інших осіб зі сторони обвинувачення.

Крім того апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 1, 3 п. 3 ст. 184 КПК України, основні тези клопотання є загальними та не містять ніякої конкретизації. Як підставу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення акцентує увагу на існуванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме - ОСОБА_16 може переховуватися слідчого, прокурора, суду; може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, експертів, перешкоджати іншим чином у цьому кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення

Але при цьому, сторона обвинувачення жодних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається не надає.

Апелянт звертає увагу на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_17 в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього дружини та двох малолітних дітей, які перебувають на його утриманні, він має постійне місце роботи, за місцем роботи, реєстрації та проживання характеризується позитивно, джерелом доходів є виключно заробітна плата за свою працю, інших джерел доходів органом досудового розслідування не встановлено, раніше не притягувався до будь якої відповідальності, повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень стороною обвинувачення не здійснювалося. Стороною обвинувачення не було зафіксовано жодного випадку порушення ОСОБА_18 умов ознак вчинення ним протиправних дій, а відповідно.

Станом на даний час сторона захисту доповнює апеляційну скаргу обставинами, які на момент прийняття оскаржуваної ухвали не були відомі стороні захисту та відповідно не заявлялися, а саме, 30.01.2025 року у дружини підозрюваного ОСОБА_7 , - ОСОБА_19 було діагностовано рак шкіри. Виявлення такого захворювання покладає на родину та особисто на ОСОБА_7 певні обов`язки з проведення медичних консультацій, додаткового обстеження, визначення курсу лікування, супроводження дружини на медичні процедури, придбання лікарняних препаратів, а утримання малолітньої дитини в період перебування дружини на лікуванні передбачає перебування її на свіжому повітрі, придбання продуктів харчування та інше.

Однак перебування ОСОБА_7 , під цілодобовим домашнім арештом виключає його участь у прийняттіта вирішенні доленосних питань у одужанні своєї дружини, а можливо її житті.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, з доповненнями і просили її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києвіза процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 за ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 383 КК України.

В даному кримінальному провадженні, 10.01.2025 о 10 год. 29 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, сильнодіючого лікарського засобу та наркотичного засобу, вчинених в тому числі повторно та організованою групою, а також у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднаного із штучним створенням доказів обвинувачення, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 383, ч. 4 ст. 321 КК України.

13.01.2025 ОСОБА_7 повідомили про зміну раніше повідомленої підозри, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 383 КК України.

14.01.2025 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_20 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням у кримінальному провадженні №0000105 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

14.01.2025 ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва залишено без задоволення вказане клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 09.03.2025, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Також покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 09.03.2025 обов`язки, які визначені даною ухвалою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя перевіряючи обґрунтованість підозри, вважав, що викладені у клопотанні обставини, дають підстави підозрювати особу ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 383 КК України, а долучені матеріали підтверджують ці обставини, зокрема: матеріалами зібраними оперативним підрозділом; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом огляду речей; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 ; протоколами впізнання по фотознімках; висновками експертів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому початковому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на цій початковій стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 383 КК України.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які на цьому початковому етапі кримінального провадження свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони захисту, з врахуванням тяжкості та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя вважав обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про те, що ОСОБА_7 на час ухвалення рішення підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчим суддею в контексті встановлення наявності зазначеного ризику враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має вищу освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сина - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з березня 2018 року обіймає посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, де характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання.

Крім того, ОСОБА_7 будучи тривалий час обізнаним про обставини кримінального провадження № 0000105, з`являвся на виклик слідчого для вручення повідомлення про підозру, одночасно в порядку ст. 208 КПК України не затримувався, з`явився у призначений час до Печерського районного суду м. Києва на розгляд клопотання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, хоч і маючи стримуючі фактори у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи достатні матеріальні ресурси, з певним ступенем вірогідності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, проте проявляє належну процесуальну поведінку.

Викладене переконало слідчого суддю в частковій обґрунтованості доводів слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні щодо наявності цього ризику.

Щодо ризику знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то доводи сторони обвинувачення про наявність цього ризику обумовлені стадією кримінального провадження, зокрема, досудове розслідування наразі триває і процес збирання доказів не завершений.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить переконливих доводів щодо можливості безпосередньої або опосередкованої можливості ОСОБА_7 знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, у справі не допитані свідки, показання яких можуть вплинути на хід досудового розслідування злочинів, слідчий суддя вірно вважав, що ризик в частині можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків з метою спотворення показань є достатньо реальним.

Ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином зумовлений наявністю у ОСОБА_7 сталих зв`язків у правоохоронних органах, обізнаністю з методикою та засобами їх діяльності.

При цьому, наявність зазначеного ризику оцінено слідчим суддею з урахуванням існування стримуючих його настання факторів, як наявність міцних соціальних зв`язків, що переконує у частковій його обґрунтованості.

Аналогічне твердження слідчого про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється задля полегшення свого становища через наявність у підозрюваного сталих зв`язків у правоохоронних органах також переконало слідчого суддю в частковій його обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про часткову доведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя врахував, що всудовому засіданні прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та спростувати доводи сторони захисту з цих обставин.

Як вже зазначалось, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має вищу освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сина - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з березня 2018 року обіймає посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, де характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання.

Зазначені обставини значно зменшують існування частково доведених та встановлених ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, що є підставою в порядку ч. 4 ст. 194 КПК України для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що буде достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи сторони захисту, щодо характеризуючих даних підозрюваного, а саме, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього дружини та двох малолітних дітей, які перебувають на його утриманні, роботи, а також, що 30.01.2025 року у дружини підозрюваного ОСОБА_7 , - ОСОБА_19 було діагностовано тяжке захворювання, колегією суддів приймаються до уваги, однак дані твердження не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження апелянта про те, що повідомлення про підозру від 10.01.2025 ОСОБА_7 , змінене 13.01.2025 року, а також подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було здійснено поза межами кримінального провадження, не знайшли підтвердження під час апеляційного та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, виходячи з того, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Всі інші доводи підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4