Справа № 333/4863/23
Провадження № 1-в/191/805/24
У Х В А Л А

іменем України

03 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до вимог чинного законодавства.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність

за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями частини 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми основного Закону України також знайшли своє відображення в частині 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що , якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими відповідно до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливим для обвинувачення.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою з 29.05.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19.08.2023 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 21.05.2023 року із заподіянням ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальної шкоди на суму 3831,66 грн., що становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2023 року - 2684 грн, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України не усунена.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК

України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 року остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 29.05.2023 року, зарахувавши в строк покарання за цим вироком на підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України строк відбутого покарання за попереднім вироком з 29.05.2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 02.10.2023 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив:

02.03.2023 року із заподіянням ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на суму 1476 грн.;

03.03.2023 року із заподіянням ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на суму 1040,56 грн.;

04.03.2023 року із заподіянням ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на суму 676,88 грн.;

15.03.2023 року із заподіянням ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на суму 484,30 грн.;

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України за вказаними епізодами була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн грн, суд вважає, за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк покарання строк відбутого покарання за попереднім вироком з 29.05.2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Постановою Верховного суду від 11.12.2024 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15.05.2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 скасовані та закрите кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння. У цьому провадженні ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою з 29.05.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1