Справа № 333/6572/24
Провадження № 1-кс/333/43/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши в у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на дії уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Мелітополі,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на дії уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Заявлена скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 звернувся із заявою до Запорізької обласної прокуратури про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відносно нього, яка була перенаправлена до ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Скаржник в судовому засіданні, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ТУ ДБР у м. Мелітополі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. А саме, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Визначений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, розгляд ним інших питань буде поза межами його повноважень.

Аналіз зазначених вище положень КПК України вказує на те, що оскарженню підлягає нездійснення слідчим лише тих процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавством передбачено дієвий механізм оскарження прийнятого рішення до слідчого судді суду, в територіальній юрисдикції якого знаходиться орган, який прийняв відповідне рішення, в разі його не згоди з ним.

Положенням ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність у таких документах об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Ці дані мають підтверджувати реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слідчий ТУ ДБР у м. Мелітополі відмовляючи у внесенні відомостей до ЄРДР посилався на те, що звернення ОСОБА_3 не містить будь-яких відомостей про вчинення кримінального правопорушення з боку керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_4 . Підстав для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Із змісту заяви не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення неправомірних дій чи бездіяльності. Натомість в заяві викладені лише суб`єктивні міркування та припущення з приводу можливих неправомірних дій.

Оцінивши зміст повідомлення скаржника, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності слідчого, а тому у задоволенні скарги відмовляється.

Керуючись ст.ст. 306, 307, 369-372, ч.2 ст. 376 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Мелітополі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1