У Х В А Л А

"17" березня 2025 р. Справа153/1926/23

Провадження1-кс/153/43/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із даною скаргою. Вказав, що начальник СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 25 листопада 2024 року виніс постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000115 від 27 грудня 2023 р. за ч.1 ст.171 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку. Вказав, що копію повідомлення та копію постанови йому було вручено майже через місяць 21 грудня 2024 року. Обставини доставки йому цього документа були дуже підозрілими. 21.12.2024 приблизно о 11 год. на його номер телефону зателефонувала працівник Укрпошти (поштарка) і повідомила, що він має отримати листа з поліції та розписатися за нього. На врученому конверті був штампель із іншою датою 03 грудня 2024 року. Відкривши даний конверт він побачив в ньому постанову про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року. Просить суд поновити строк на оскарження постанови про закриття даного кримінального провадження.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 вказує, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасування з наступних підстав: в апеляційному суді він просив допитати о.Василя і подружжя ОСОБА_5 з м.Могилів-Подільський, які бачили і засуджували дії ОСОБА_6 . Вінницький апеляційний суд задоволив його прохання, але в постанові про закриття кримінального провадження дізнавача не зазначив про допит даних свідків, відповідно до ухвали апеляційного суду. На його думку, постанова побудована виключно на показах зацікавлених осіб адептів УПЦ МП священника ОСОБА_7 та матері ОСОБА_6 .

Вважає, що дізнавачем постанова прийнята необ`єктивно та упереджено, так дізнавачем в постанові приховав статус правопорушниці, зазначаючи її місцевою жителькою, хоча вона донька депутата Ямпільської міської ради. ОСОБА_8 публічна особа, вчителька інформатики, активний адепт московської церкви в Україні. На другій сторінці постанови дізнавач ОСОБА_4 вказує, що від нанесеного удару його фотоапарат не зазнав будь-яких ушкоджень, при цьому був збитий зум і приблизно через 1-2 хв. вказаний фотоапарат запрацював. Але 1-2 хв. вказаний фотоапарат був у неробочому стані і це видно на відео. Однак дізнавача не надає правової оцінки фізичним діям нападниці. Дізнавачем не було вилучено фотоапарат та не встановлено експертом характер ймовірних пошкоджень. Дізнавачем не надано оцінки показам ОСОБА_8 , яка вказувала, що власною рукою тричі затулила об`єктив фотоапарата.

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду необхідно було допитати потерпілого ОСОБА_3 , усунути між ним та ОСОБА_8 протиріччя та допитати в якості свідка ОСОБА_9 . Вважає, що дізнавача не усунув протиріччя в показах, а ще більше загострив їх. Допитавши свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які свідчили на захист закону та інтересам України, він ці свідчення в постанові не навів і не оцінив законно. Просто замовчав, наче їх і не було, бо вони суперечили показав ОСОБА_8 , її матері і клірика УПЦ МП. Дізнавачем не надано належної оцінки відео тривалістю 1 година 6 хвилин 8 секунд, а саме репортажу, який розміщений на його сторінці в «YouTybe». З урахуванням вищевикладеного, вважає, що дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області при винесенні оскаржуваної постанови, порушив вимоги статті 9 КПК України, а саме при проведенні досудового розслідування не дотримано зобов`язання щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виявлено ті обставини, що викривають підозрюваного, не надано доказам належної правової оцінки. Тому, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року винесену начальником СД ВП №1 Могилів-Подільського ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , згідно якої кримінальне провадження №0000115 від 27.12.2023 р. закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав викладених в ній. Вважає, що дізнавачем проведено досудове розслідування неналежним чином, не надано належної оцінки показам свідків, не зібрано достатньо доказів для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, тому вважає постанову про закриття кримінального провадження №0000115 від 27.12.2023 р. за ч.1 ст.171 КК України, незаконною та просить її скасувати.

Начальник СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000115 від 27.12.2023 р., суд приходить до наступного висновку:

Оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав 21 грудня 2024 року, що підтверджується показами свідка ОСОБА_12 , колишнього працівника Укрпошти, яка була допитана Вінницьким апеляційним судом 14 січня 2025 року та підтвердила вручення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження 21 грудня 2024 року.

31 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області за вх..№8315 зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року винесену начальником СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області .

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року встановлено, що начальником СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000115 від 27.12.2023 р. за ч.1 ст.171 КК України було закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та надано оцінку їх показам.

Здійснено запити та отримано відповіді з редакційної газети «33 канал» про те, що ОСОБА_3 дійсно є позаштатним кореспондентом газети «33 канал».

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року було додатково допитано потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_8 . Здійснити допит свідка ОСОБА_15 не представилось можливим у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. Від одночасного допиту за участю ОСОБА_3 - ОСОБА_8 відмовилась на підставі ст.63 Конституції України. В ухвалі Вінницького апеляційного суду не вказано про необхідність допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , на що посилається у скаргі ОСОБА_3 .

В ході досудового розслідування дізнавачем здійснено огляд «YouTybe» каналу ОСОБА_3 в ході якого виявлено наявність відеорепортажу «Як Великокісницька УПЦ (МП) передавала ПЦУ храм», тривалість відео 1 год. 6 хв. 8 с. з якого встановлено, що ОСОБА_8 правою рукою закриває на 2-3 секунди об`єктив фотоапарата ОСОБА_3 під час того, як він здійснює відеозйомку.

Дізнавачем встановлена відсутність умислу на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста. Дізнавач зазначає, що ОСОБА_8 дійсно закривала об`єктив камери ОСОБА_3 , оскільки не бажала, щоб її знімали на відео та не хотіла продовжувати відповідати на запитання журналіста, намагалась відійти від нього. Вказані дії не перешкоджали ОСОБА_3 , продовжувати свою журналістську діяльність, камеру ОСОБА_8 у нього не відбирала.

З оглянутого в судовому засіданні DVD диску встановлено, що ОСОБА_8 дійсно тричі закривала долонею об`єктив камери ОСОБА_3 , після чого збився фокус зображення, який стабілізувався через 2 хв., однак ця обставина не перешкоджала ОСОБА_3 продовжувати відеозйомку і в цей період жодних протиправних дій відносно ОСОБА_3 не вібувалося. Таким чином, дії ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджали ОСОБА_3 продовжувати свою журналістську діяльність.

Посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_8 намагалась обійматися, цілуватися та гладила його по щоках - не може розцінюватися, як перешкоджання в журналістській діяльності.

Дізнавачем в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , але не надана оцінку їх показам у постанові про закриття кримінального провадження. Однак відсутня оцінка даних показів в постанові про закриття кримінального провадження, але за наявності оцінки відеозапису безпосередніх подій, не може свідчити про те, що дізнавачем було зроблено невірний висновок про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.171 КК України.

Із зібраних доказів, які підтверджуються показами свідків та відеозаписом, дізнавач встановив, що відносно ОСОБА_3 не вчинялось жодних протиправних дій на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста, а тому кримінальне провадження закрив на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України, а не за відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України. В свою чергу ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Виходячи зі змісту положень ч.2 ст.9 КПК України, дізнавач зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, розглянувши скаргу у межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.171 КК України кримінальна відповідальність настає за незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а також будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Статтею 25 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» визначено, що журналістом редакції друкованого засобу масової інформації відповідно до цього Закону є творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для друкованого засобу масової інформації та діє на підставі трудових чи інших договірних відносин з його редакцією, або займається такою діяльністю за її уповноваженням, що підтверджується редакційним посвідченням чи іншим документом, виданим йому редакцією цього друкованого засобу масової інформації.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст, здійснюючи професійну діяльність, зобов`язаний представлятися та пред`являти редакційне посвідчення чи інший документ, що підтверджує його професійну належність або повноваження, надані редакцією друкованого засобу масової інформації.

З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 171 КК України вчиняється з прямим умислом. Особа усвідомлює суспільну небезпеку відповідного діяння та бажає вчиняти його, у тому числі змістом умислу особи має охоплюватись правовий статус потерпілого та належність йому відповідних предметів злочину.

Предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України є: зібрані, опрацьовані, підготовлені журналістом матеріали; технічні засоби, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю.

З об`єктивної сторони, дане кримінальне правопорушення полягає у діях, які перешкоджають законній професійній діяльності як окремого журналіста (журналістів), так і засобу масової інформації, і можуть мати дві форми: перешкоджання законній діяльності журналістів (ч.1 ст.171 КК України); переслідування журналіста за виконання професійних обов`язків або за критику (ч. 2 ст. 171 КК України).

Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів - це протиправне створення перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобом масової інформації. Воно може виразитись у примушуванні до поширення певної інформації або відмові в її поширенні, здійсненні цензури, незаконному вилученні тиражу друкованої продукції, знятті передачі з ефіру, недопущенні журналіста до участі у прес-конференції, безпідставній відмові в акредитації засобу масової інформації чи окремому журналістові, позбавленні журналіста чи засіб масової інформації можливості скористатися переважним правом на одержання інформації, необґрунтованій відмові у задоволенні запиту щодо доступу до офіційних документів або наданні письмової чи усної інформації, порушенні права власності на інформацію, навмисному приховуванні інформації, безпідставній відмові від поширення певної інформації тощо.

Твердження заявника про те, що досудове розслідування по справі проведено неповно, оскільки дізнавачем не допитано всіх можливих свідків та інших осіб, не проведено одночасних допитів між встановленими свідками через нібито неповноту та суперечливість наданих ними показань, не отримано інших документів тощо, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки згідно з ч.4 ст.40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ст.9 КПК України, дізнавач на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення. Таким чином дізнавач самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Перевіривши доводи заявника щодо передчасності постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає їх безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем в повному обсязі проведено всі необхідні слідчі дії з метою перевірки належними і допустимими доказами обставин саме в межах предмету розслідування даного кримінального провадження та встановлення об`єктивної істини в справі. Перевірка по наведеним фактам проводилась з виконанням усіх необхідних та достатніх для цього дій та можливості зі збирання нових доказів фактично вичерпано.

Матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав фактично в цілому зводяться до загальних формулювань, що вона побудована нібито на припущеннях, незгоди з мотивами прийнятого рішення, деталей викладу змісту обставин тощо, однак не містять обґрунтування, яким чином проведення у подальшому наведеного у скарзі переліку слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Аналізом змісту постанови про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року встановлено, що дізнавачем у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані ним в порядку ст.40-1 КПК України необхідними, проведені численні допити свідків (очевидців) можливого кримінального правопорушення, здійснено огляд відеозапису безпосередніх подій 26 грудня 2023 року на «YouTybe» каналі ОСОБА_3 в ході якого виявлено наявність відео репортажу «Як Великокісницька УПЦ (МП) передавала ПЦУ храм», виконано допит осіб, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року, а також надано належну правову оцінку зібраним доказам.

Слідчий суддя вважає, що дізнавач під час розслідування кримінального провадження вичерпав всі існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту свідків та провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі дії. Будь-яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року є посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням, та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які в достатній мірі вказують на відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 171 КК України.

При цьому, рівень доказування має встановлюватися за стандартом «поза розумним сумнівом», тобто коли сукупність обставин, що була встановлена, виключає будь-яке інше пояснення таких обставин, окрім того, що неодмінно встановлює те, що інкримінований злочин дійсно було вчинено і особа є винною (може бути визнана винною) у вчиненні цього злочину.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що за сукупності встановлених та перевірених фактичних обставин кримінального провадження органом досудового розслідування однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим розслідуванням повністю використано, а висновки дізнавача про необхідність закриття даного кримінального провадження належним чином вмотивовані, оскільки проведеним розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні не здобуто достатніх та об`єктивних даних, що могли б свідчити про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.171 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, а тому правові підстави для скасування постанови з наведених у скарзі мотивів відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги задовольнити та поновити строк для звернення до суду зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2024 року винесену начальником СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 відмовити.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000115 від 27 грудня 2023 року за ч.1 ст.171 КК України повернути до СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1