СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1998/25
ун. № 759/7159/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, подане в кримінальному провадженні за № 0000123 від 19.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000123 від 19.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.01.2021 до слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо шахрайства, вчиненого у великих розмірах, відносно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

В ході проведення досудового розслідування було проведено допит потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що 07 грудня 2012 року між потерпілою з однією сторони та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і зареєстрований в реєстрі за N° 3643.

Згідно вказаного договору ОСОБА_5 придбала у сім?ї Сезонових вищевказану квартиру. Після придбання квартири остання дізналась про наявність цивільної справи №2608/14220/12 за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ОСОБА_13 предметом якої було визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 08 листопада 2010 року укладеного між ОСОБА_12 , яка на момент укладення договору діяла на підставі довіреностей в інтересах власників квартири: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з однієї сторони та ОСОБА_13 , що є рідною дочкою ОСОБА_12 з іншої сторони.

Позовна заява була подана до ІНФОРМАЦІЯ_4 28 серпня 2012 року. Справа розглядалась районним судом і в подальшому неодноразово переглядалась апеляційним та касаційним судами.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04 грудня 2019 року у вищевказаній цивільній справі було залишено без змін рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11 грудня 2013 року та ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08 листопада 2016 року згідно яких позов було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений 08.11.2010 р. між ОСОБА_12 яка діяла в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та зареєстрований в реєстрі за N° 5324, як такий, який вчинено в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною.

Так, в межах розгляду вказаної цивільної справи судами було встановлено наступні обставини. Квартира АДРЕСА_2 відповідно до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 листопада 1998 року N? 6665 була приватизована в рівних частках на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вказані особи перебуваючи у США, видали на ім?я ОСОБА_12 довіреності № NYC - 10661321 від 12 березня 2009 року, №NYC-10379114В від 04 червня 2009 року, № NYC-10379113В від 04 червня 2009 року на укладення від їх імені договору купівлі-продажу належної їм на праві спільної часткової власності спірної квартири.

08 листопада 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та внесеного до реєстру за № 5324, ОСОБА_12 , діючи на підставі вищевказаних довіреностей, здійснила продаж спірної квартири за ціною 60 000 грн. 00 коп. своїй дочці ОСОБА_13 .

11 квітня 2011 року ОСОБА_13 відповідно до договору дарування квартири, подарувала спірну квартиру своїм батькам ОСОБА_12 і ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_7 згідно договору продали квартиру ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_8 № 3487/13-42 від 19.07.2013 року, дійсна ринкова вартість вищевказаної квартири, станом на дату її відчуження (08 листопада 2010 року), складала 426 690 грн. 00 коп.

Верховний Суд переглядаючи вказану судову справу зазначив про те, що в даному випадку ОСОБА_12 вчинила правочин на шкоду особам, яких вона представляла, внаслідок зловмисної домовленості зі своєю донькою ОСОБА_13 щодо продажу квартири за заниженою ціною. У подальшому за безвідплатним договором сама стала співвласником квартири, тобто фактично уклала оспорюваний договір в своїх інтересах.

Таким чином в межах розгляду цивільної справи судами встановлено обставини за яким ОСОБА_12 вчиняла дії з довіреним їй майном на шкоду його власникам та виключно у власних інтересах. В той же час встановлено і факт узгодження та планування вказаних дій зі своєю дочкою ОСОБА_13 та в подальшому зі своїм чоловіком ОСОБА_7 .

Крім того, варто звернути увагу на те, що в межах розгляду вищевказаної цивільної справи ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01 листопада 2012 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

22 листопада 2012 року з матеріалами цивільної справи знайомиться адвокат, що здійснював представництво інтересів сім?ї Сезновох при розгляді справи в суді, а 07 грудня 2012 року, не зважаючи на наявність арешту накладеного ухвалою суду ОСОБА_12 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_15 здійснили продаж квартири ОСОБА_5 .

Наявність у ОСОБА_12 і її чоловіка ОСОБА_7 можливості продати квартиру всупереч ухвалі суду щодо арешту майна пояснюється тим, що вказана ухвала фактично була виконана шляхом внесення інформації про арешт майна до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна тільки 26 грудня 2012 року. Однак, сама по собі відсутність реєстрації обтяження майна у відповідному реєстрі не свідчить про відсутність такого обтяження, як і не надає право особі на порушення вимог ухвали суду щодо заборони розпорядження майном і жодним чином не відміняє дію зазначеної ухвали.

Беручи до уваги вище викладене, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів документів із можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме до нотаріальних справ, зареєстрованих в реєстрі під №1832 (укладення договору дарування від 11.04.2011), № 3643 (укладення договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2012) та № 5324 (укладення договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2010).

Враховуючи, що зазначені документи є необхідними для подальшого розслідування, у зв`язку з виконанням завдань кримінального провадження, прошу надати тимчасовий доступ до цих архівних матеріалів для ознайомлення, а також можливість отримати копії цих документів.

У судове засідання старший слідчий не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться документи, доступ до яких планується отримати органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000123 від 19.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачених ч. 5 та 6 ст. 163 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні клопотання відповідає вимогам, передбачених ч. 2 ст. 160 КПК України.

Водночас, клопотання старшого слідчого в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів іншим слідчим групи слідчих, задоволенню не підлягає, оскільки старшим слідчим не ідентифіковано даних осіб.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що слідчий у своєму клопотанні довів наявність підстав вважати, що відповідні документи, перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_9 , та вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема для встановлення часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Крім того, задовольняючи клопотання, слідчий суддя оцінює потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи осіб, у володінні яких знаходяться речі та документи.

Керуючись ст. 131, 132, 159-166, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, подане в кримінальному провадженні за № 0000123 від 19.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Надати дозвіл старшому слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 на здійснення тимчасового доступу до речей та документів, з можливістю ознайомитися та вилучити копії завірені належним чином, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме до нотаріальних справ, зареєстрованих в реєстрі під №1832 (укладення договору дарування від 11.04.2011), № 3643 (укладення договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2012) та № 5324 (укладення договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2010).

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали - два місяці з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1