Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5921/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/344/25
Категорія п.13 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000220 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира області від 23 вересня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Кстовського району, Горківської області російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- за ст. 115 ч.2 п. 13 КК України та призначено йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.01.2024 року з розрахунку день за день.

До набрання вироку законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 21.11.2024 року (включно).

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 6960 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. на відшкодування матеріальної шкоди на 40000 (сорок тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в сумі 33302 (тридцять три тисячі триста дві) грн. 64 коп. (т.1 а.с.135, 245; т.2 а.с. 70, 75).

Скасовано арешти на майно, накладене ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2024 (т.1 а.с.144, 147, 150).

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України та апелянтом не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 23.01.2024 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 20 години 20 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували в приміщенні спальної кімнати квартири за місцем проживання останнього, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де вони спільно вживали алкогольні напої.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 під час вживання алкогольних напоїв відбувся конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , будучи судимим за вчинення умисного вбивства, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, в цей же день в період часу з 15 години 00 хвилин до 20 години 20 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні спальної кімнати зазначеної квартири, взяв до рук ніж, який знаходився на столі, розташованому поряд із ліжком, на якому лежав ОСОБА_10 та підійшов до останнього.

В подальшому, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 клинком даного ножа один удар в область серця зліва, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, рановий канал якого проходить через підшкірно-жирову клітковину, м`язи третього міжребер`я, проникає в ліву плевральну порожнину з лінійним ушкодженням середньої частини верхньої долі легені, де сліпо закінчується.

Після цього, ОСОБА_6 , через 2-3 години, усвідомивши що смерть ОСОБА_10 не настала, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 , наніс йому ще один удар клинком зазначеного ножа в область серця зліва, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, рановий канал якого проходить через підшкірно-жирову клітковину, м`язи четвертого міжребер`я, проникає в ліву плевральну порожнину, з крайовим лінійним ушкодженням нижньої долі легені, проникає в праве передсердя, від якого настала смерть ОСОБА_10 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран грудної клітки з ушкодженням легень, наскрізним ушкодженням серця і серцевої сорочки з лівобічним гемопневмотораксом, гемоперикардом, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

Вказує, що обвинувачений хворіє на тяжкі хронічні хвороби.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання та обставину, що обтяжує його покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, 13.05.2022 року був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання за умисне вбивство та 23.01.2024 року знову умисно вбив ОСОБА_10 .

Доводи апелянта, що обвинувачений ОСОБА_6 хворіє на тяжкі хвороби є неспроможними, оскільки стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього захворювань, не є визначальною обставиною, яка враховується при призначенні покарання, а може бути підставою для звільнення засудженого від його відбування у відповідності до п.6 ч.1 ст.537 КПК України, в разі наявності для цього підстав.

З врахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: