Провадження №: 1-кс/755/3996/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органів досудового розслідування під час досудового розслідування, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0010009 від 05.12.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Мотивуючи свою каргу тим, 15.11.2024, з метою повного та всебічного дослідження обставин у вказаному кримінальному провадженні, а також з метою розкриття вказаного злочину та притягнення до відповідальності винних осіб адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в порядку ст. 220 КПК України про проведення слідчих та процесуальних дій. Так 18.11.2024 процесуальним керівником, прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілої та її представника про здійснення слідчих та процесуальних дій, в частині 1. Перевірки повноти та якості виконаних заходів та слідчих дій визначених після заслуховування вказаного кримінального провадження на оперативній нараді щодо стану досудового розслідування, 2. Перевірки дій державного реєстратора ОСОБА_6 (Лозуватська сільська рада Криворізького району, Дніпропетровська обл.) щодо припинення обтяжень (зняття арешту) з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , 07.10.2021 року. В іншій частині клопотання було задоволено. Станом на 18.12.2024 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві жодної слідчої дії задоволеного клопотання не виконано.

Таким чином, органом досудового розслідування формально клопотання потерпілої сторони про здійснення слідчих та процесуальних задоволено, однак слідчий фактично ухиляється від його реального виконання.

У своїй скарзі, просять слідчого суддю, визнати бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві щодо невиконання клопотання про здійснення слідчих та процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України, та встановити слідчому Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні обмежений строк у 20 днів для здійснення слідчих та процесуальних дій у межах задоволеного клопотання.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 6 статті 28 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відтак, вказана процесуальна норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Дотримання розумних строків кримінального провадження є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 ЄКПЛ щодо права кожного на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, а також мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження встановлені ч. 3 ст. 28 КПК України, до яких належать: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, здійснення слідчим суддею судового контролю за досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні щодо дотримання органом досудового розслідування розумних строків для виконання процесуальної дії або для прийняття процесуального рішення може мати місце лише у випадку недотримання строків, передбачених положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу України, або під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим варто додати, що системний аналіз ст.ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

При цьому при вирішенні клопотання необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України. Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.

При цьому, здійснення слідчим суддею судового контролю за досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні щодо дотримання органом досудового розслідування розумних строків для виконання процесуальної дії або для прийняття процесуального рішення може мати місце лише у випадку недотримання строків, передбачених положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу України, або під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також положення ч. 1 ст. 114 КПК України не можуть бути застосовані для обмеження слідчого (дізнавача) у строках здійснення досудового розслідування, а слідчий суддя не може перебирати на себе функцію досудового розслідування або процесуального керівництва досудовим розслідуванням і визначати, які саме процесуальні дії слід вчиняти задля завершення досудового розслідування та в які строки проводити досудове розслідування.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість доводів скарги, відсутність підстав для її задоволення, а тому скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 24, 114, 220, 221, 303, 308, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органів досудового розслідування під час досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя