06.01.25 Справа № 469/1691/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року с-ще Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000205 від 27.12.2024 року клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановила:

Начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні а саме:

- три сім картки мобільного оператора "Київстар", з абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 які упаковано в сейф пакет №WAR1122505,

- одну сім картку мобільного оператора "Водафон", абонентський номер якої встановити слідчим шляхом не надалось можливим, яку упаковано в сейф пакет №WAR1124989,

- одну пару чорних рукавиць, які упаковано в сейф пакет №WAR1122506, із залишенням вказаних речових доказів на зберіганні у відділенні поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою с-ще Березанка Миколаївської області, вул. Центральна, 43, з позбавленням володільця ОСОБА_4 права розпоряджатися і користуватися ними з метою збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до клопотання, вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000205 , внесеному до ЄРДР 27 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень за заявою ОСОБА_5 про те, що 27 грудня 2024 року приблизно о 16.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа вчинила хуліганські дії шляхом підриву гранати.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 грудня 2024 року о 13.23 год. ОСОБА_4 на автомобілі марки "Smart" моделі "FORТWO", державний номерний знак НОМЕР_4 , приїхав до с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області, маючи при собі заздалегідь приготовлений вибуховий пристрій, оснащений підривачем типу УЗРГМ. У подальшому цього ж дня приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля паркану домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, діючи з прямим умислом та особливою зухвалістю, умисно кинув у двір домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 невстановлений вибуховий пристрій, оснащений підривачем типу УЗРГМ, тобто предмет, заздалегідь пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, в результаті чого відбувся вибух, чим було порушено спокій та відпочинок людей у вечірній час, пошкоджено стіну вказаного житлового будинку та створено реальну загрозу для життя і здоров"я громадян.

Прокурор посилається на те, що зазначене у клопотанні майно використане як засоби та знаряддя кримінального правопорушення і зберегло на собі його сліди, а іншими способами довести обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, неможливо. Зокрема, сім-картки містять інформацію про осіб, які в час скоєння злочину перебували на місці його вчинення та здійснювали дзвінки, а також ідентифікуючі відомості абонентських номерів операторів телекомунікаційних послуг, які могли використовуватися підозрюваним, у тому числі у спілкуванні з іншими підозрюваними та можливим замовником; рукавиці необхідні для проведення призначеної у ході досудового розслідування вибухотехнічної експертизи для встановлення, чи містяться на них сліди вибухової речовини та якої саме.

У судове засідання прокурор не з"явився, надав заяву про підтримку клопотання та розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна та його представник у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання без участі осіб, які не з"явились у судове засідання, оскільки це не порушує прав учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність обставин, що свідчать про існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у клопотанні, зокрема, відомості про виявлення у транспортному засобі, який у момент злочину перебував поблизу місця його вчинення, чорних рукавиць, характер кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена їх причетність на даний час до вчинення кримінального правопорушення та відповідність критеріям ст.98 КПК України, а тому з урахуванням необхідності проведення слідчих дій з вказаним майном, існування зазначених прокурором ризиків, зокрема, можливості приховування чи знищення, що може призвести до втрати речових доказів, вважаю клопотання про арешт майна в частині арешту однієї пари чорних рукавиць обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Причетність до вчинення кримінального правопорушення трьох сім карток мобільного оператора "Київстар" та однієї сім карти мобільного оператора "Водафон" зі змісту клопотання та матеріалів кримінального провадження не вбачається, а можливість досягнення зазначеної слідчим мети встановлення місця перебування осіб за допомогою вказаних сім-карток не обгрунтована та не підтверджена матеріалами кримінального провадження, а тому застосування вказаного прокурором заходу забезпечення кримінального провадження не досягне мети застосування цього заходу та його необхідності, тому у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Власник майна не позбавлений права на звернення до слідчого судді у порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000205 від 27 грудня 2024 року, а саме на одну пару чорних рукавиць, які упаковано в сейф пакет №WAR1122506

У задоволенні іншої частини клопотання щодо арешту сім карток операторів мобільного зв`язку відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та власнику майна, якому роз"яснити право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя :