Справа № 164/661/24
п/с 1-кп/164/128/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селище Маневичі кримінальне провадження №0000069 від 26 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони погодились, що кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин: 26 лютого 2024 року близько 10 години ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого Законом України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними» від 18 листопада 1997 року, перебуваючи у лісовому масиві поблизу с. Лісове Камінь-Каширського району, шляхом розкопування верхніх шарів ґрунту на покинутих місцях видобутку бурштину, незаконно добув каміння бурштину в сировині загальною масою 1,19372 кг, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» № 827 від 12 грудня 1994 року, є корисною копалиною, сировиною ювелірною (дорогоцінним камінням) і відноситься до копалин загальнодержавного значення. Після цього, продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_5 зберігав вказаний бурштин при собі (у ручній поклажі), а також перевозив лісовою грунтовою дорогою сполученням «Вовчицьк-Маневичі» в якості пасажира автомобілем марки «Volkswagen Touareg» р.н. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 , який про незаконні дії ОСОБА_5 не знав. Однак, того ж дня, 26 лютого 2024 року о 22 годині, вказаний транспортний засіб був зупинений працівниками поліції поблизу сел. Маневичі Камінь-Каширського району, а виявлений у ОСОБА_5 бурштин вилучений.

Відповідно до висновку експертизи вилучене у ОСОБА_5 каміння є бурштином в сировині, який належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, природного походження, масою 1193,72 г (1,19372 кг), вартістю 3470, 10 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 240-1 КК України, тобто незаконне видобування бурштину, а так само зберігання та перевезення бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

17 грудня 2024 року між начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 якій, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000069 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, а також зобов`язався у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Маневицьким відділом Камінь-Каширської окружної прокуратури у викритті та виявленні відомих йому правопорушень.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 240-1 КК України у виді штрафу в розмірі три тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 59 500 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінальногоправопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення про підозру, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 240-1 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам Закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, кожного зокрема, які просили затвердити угоду, суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються у тому числі умови застосування спеціальної конфіскації.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п.4 ч.1 ст. 96 2 КК України). Таким чином, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України випадках до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, якщо власник знав про їх незаконне використання.

За приписами п.1 ч.9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та / або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і мне міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

З урахуванням вищевикладеного, долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100, 96 1, 96 - 2 КПК України, попередньо скасувавши арешт, накладений слідчим суддею Маневицького районного суду Волинської області 29 лютого 2024 року.

Витрати на залучення експерта на суму 3 029,12 гривень стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 грудня 2024 року між начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000069 від 26 лютого 2024 року ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 59500 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Touareg» р.н. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований у Литовській Республіці та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 повернути власнику.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у дохід державибурштин в сировині масою 1193,72 г (1,19372 кг), який поміщено до спецпакету експертної служби № 5894693 та передано на відповідальне зберігання до АТ КБ «ПриватБанк», а також розкладну лопатку.

Витрати на залучення експерта на суму 3029,12 гривень стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1