Провадження № 1-кс/761/754/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000162 від 18.04.2022,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000162 від 18.04.2022, а саме на корпоративні права:

- товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМБЕРГ ПАРК» ();

- товариства з обмеженою відповідальністю «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» ();

- товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ДОСЛІДНИЦЬКЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЖЕРЕЛО», ();

- приватного підприємства «СПЕТЛ» ();

- товариства з обмеженою відповідальністю «АСТРАТА» (), які належать ОСОБА_6 .

У клопотанні заявник зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки арештоване майно не відповідає ознакам ст. 98 КПК України, та належить ОСОБА_6 , яка не має жодного відношення до кримінального провадження. Крім того, заявник зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що таке майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку із невідповідністю такого майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України, що в свою чергу порушує конституційні права власника такого майна, у зв`язку із чим просить скасувати такий арешт.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення даного клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022, в рамках якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року накладено арешт на:

-корпоративні права ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» (, Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ВОРОНОГО, будинок 2) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства 30 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» (, Україна, 79069, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 317) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства вартістю 500 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ТОВ «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЦЬКЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЖЕРЕЛО»» (, Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ВОРОНОГО, будинок 2) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства вартістю 5 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ПП «СПЕТЛ» (, Україна, 81112, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Холодновідка, ВУЛИЦЯ ГОРОДОЦЬКА, будинок 5) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства вартістю 1 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ТЗОВ «АСТРАТА» (, Україна, 79019, Львівська обл., місто Львів, вул. Квітова, будинок 10) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства 225 019.22 грн., який належить: ОСОБА_6 (50%), ОСОБА_8 (50%),

при цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас, оскільки органом досудового розслідування не надано суду жодних додаткових доказів, що частина арештованого майна (окрім корпоративних прав на ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» () має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає ст. 98 КПК України, зважаючи на принцип змагальності сторін (ст. 22 КПК України), слідчий суддя вважає, що таких переконливих доказів за період з моменту накладення арешту (24 березня 2023 року) не здобуто.

Крім того і відсутні беззаперечні підстави вважати, що арештоване майно зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існує розумний сумнів щодо віднесення арештованого майна до такого, що відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на те, що з часу накладення арешту на згадане майно, органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів, які б свідчили про беззаперечну та обґрунтовану причетність саме ОСОБА_6 до будь-якого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно (окрім корпоративних прав на ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» () порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна (окрім корпоративних прав на ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» (), яке є предметом клопотання, на даний час є необґрунтованими, а відтак, арешт підлягає скасуванню в цій частині.

Водночас, в іншій частині майна (корпоративні права на ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» (), що належить ОСОБА_6 , то слідчий суддя вважає порушення питання щодо скасування арешту на таке майно передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_7 (син ОСОБА_6 ), для реалізації злочинного механізму ОСОБА_7 залучив окремі суб`єкти господарювання, зокрема ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» (), а беручи до уваги те, що арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, з урахуванням особливостей кримінального провадження, предмету досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт (в частині корпоративних прав на ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ») на поточний момент є обґрунтованим. На підставі викладеного, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000162 від 18.04.2022, а саме на:

-корпоративні права ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» (, Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ВОРОНОГО, будинок 2) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства 30 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ТОВ «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЦЬКЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЖЕРЕЛО»» (, Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ВОРОНОГО, будинок 2) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства вартістю 5 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ПП «СПЕТЛ» (, Україна, 81112, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Холодновідка, ВУЛИЦЯ ГОРОДОЦЬКА, будинок 5) у вигляді 100 (сто) % статутного капіталу товариства вартістю 1 000 000 грн., який належить: ОСОБА_6 ;

-корпоративні права ТЗОВ «АСТРАТА» (, Україна, 79019, Львівська обл., місто Львів, вул. Квітова, будинок 10), статутний капітал якого 225 019.22 грн., а саме в частині 50 %, які належать ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1