Справа № 366/3538/24
Провадження №1-кс/366/404/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю цивільного позивача ТОВ «Інтач», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Іванків клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач», в особі представника, адвоката адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001137 від 20 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2024 року цивільний позивач ТОВ «Інтач» звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач», а саме на:

автокран SANI, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ;

екскаватор гусеничний DX-340LC, номерний знак НОМЕР_3 ; вантажний КРАЗ, модель 25651, номерний знак НОМЕР_4 , № шасі НОМЕР_5 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_6 , № шасі НОМЕР_7 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_8 , № шасі № НОМЕР_9 ;

маневровий мотовоз, марка ММТ-2, номерний знак НОМЕР_10 , номер шасі НОМЕР_11 ;

гусеничний кран ДЕК -251, заводський номер 3057, рік випуску 1982 р., довжина стріли 18 м, в комплекті з гусаком 5 м.

Клопотання обґрунтовує тим, що групою слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 20.09.2024 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 шляхом обману, в умовах воєнного стану, незаконно заволодів транспортними засобами, які належать на праві власності ТОВ «Інтач», а саме:

автокран SANI, номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ;

екскаватор гусеничний DX-340LC, номерний знак НОМЕР_3 ; вантажний КРАЗ, модель 25651, номерний знак НОМЕР_4 , № шасі НОМЕР_5 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_6 , № шасі НОМЕР_7 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_8 , № шасі № НОМЕР_9 ;

маневровий мотовоз, марка ММТ-2, номерний знак НОМЕР_10 , номер шасі НОМЕР_11 ;

гусеничний кран ДЕК -251, заводський номер 3057, рік випуску 1982 р., довжина стріли 18 м, в комплекті з гусаком 5 м.

Орієнтовна вартість транспортних засобів, які належать на праві власності ТОВ «Інтач» та якими незаконно заволодів ОСОБА_6 , становить 6 500 000,00 грн. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортними засобами Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Промінвестбуд» орієнтовною вартістю 6 500 000,00 грн., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що з початку серпня 2024 р. є власником товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Промінвестбуд», яке зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Віскозна, буд. 11, , з кінця 2024 року є учасником з часткою 95% у товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтач», зареєстроване за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шкільна, буд. 59, .

3 серпня 2024 року вона стала власницею ТОВ «Будівельна компанія «Промінвестбуд» та ТОВ «Інтач», почала ознайомлюватись з певними документами, що стосуються вищевказаних товариств з обмеженою відповідальністю та в процесі вивчення документів побачила, що на балансі у товариства з обмеженою відповідальністю Промінвестбуд» зареєстровані наступні транспортні засоби:

бетонозмішувач марки «КАМАЗ», модель «6520», реєстраційний номерний знак НОМЕР_12 ;

бетонозмішувач марки «КАМАЗ» модель «6520», реєстраційний номерний знак НОМЕР_13 ;

бетонозмішувач марки «КАМАЗ» модель «6520», реєстраційний номерний знак НОМЕР_14 »;

бетонозмішувач марки «КАМАЗ» модель «6520», реєстраційний номерний НОМЕР_15 та на балансі у товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтач» зареєстровані наступні транспортні засоби:

автокран SANI, номерний знак НОМЕР_16 ,

вантажна автоцистерна марки «ЗІЛ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_17 ;

екскаватор навантажувач модель DX-340LC, реєстраційний номерний знак НОМЕР_18 ;

вантажний КРАЗ, модель 256Б1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_19 ,

вантажний КРАЗ 6510, реєстраційний номерний знак НОМЕР_20 ,

вантажний КРАЗ 6510, реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 ,

маневровий мотовоз, марка ММТ-2, номерний знак НОМЕР_10 ,

кран ДЕК -251.

В подальшому, у співробітників почала дізнаватись, де наразі перебувають вищевказані транспортні засоби та дізналася, що вони зберігались у м. Чорнобиль по вул. Кірова, на стоянці для транспортних засобів загального користування, яке має відкритий доступ, проте з кінця 2019 року вони перебувають у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До вищевказаних транспортних засобів мав доступ лише громадянин ОСОБА_6 , який працював у ТОВ «Інтач» з 14.07.2017 року до кінця грудня 2019 року на посаді головного механіка, проте офіційно не був звільнений так як останній не писав заяву про звільнення. Також, зауважила, що ОСОБА_6 з початку 2020 року не з`являвся на робочому місці. На момент прийняття на роботу ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 та мав паспорт громадянина серії НОМЕР_21 виданий Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській обл. 06.12.2006 року, та наразі має паспорт громадянина України № НОМЕР_22 , виданий 14.03.2024 року, орган, що видав 1827; користується телефоном НОМЕР_23 . ОСОБА_6 був відповідальним за транспортні засоби, їх обслуговування та експлуатацію, також мав свідоцтво про державну реєстрацію транспортних засобів, а також ключі від них. Станом на березень 2020 року транспортні засоби за вказаною адресою відсутні. В подальшому, у серпні 2024 року вона звернулась до ОСОБА_6 з питанням, де зараз перебуває техніка, оскільки її необхідно повернути підприємствам, на що останній повідомив, що поверне транспортні засоби, однак місцезнаходження транспортних засобів не повідомив. Станом на початок вересня 2024 року ОСОБА_7 транспортні засоби не повернув та зустрічей уникає. Орієнтовна вартість усіх транспортних засобів становить більше 5000000 (п`яти мільйонів) гривень, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Також їй відомо, що ОСОБА_6 на сьогоднішній день займається будівельними роботами та експлуатує вказані транспортні засоби, якими він незаконно заволодів. Частково зберігає транспортні засоби за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Оране, більш детальної адреси та інформації їй не відомо».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтач» також є потерпілим в кримінальному провадженні №0001137 від 20.09.2024 р.

Допитаний в якості потерпілого представник ТОВ «Інтач» повідомив, що з початку серпня 2024 року учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач» (місцезнаходження: 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Шкільна, буд. 59, ідентифікаційний код: 40869193) з часткою 100% статутного капіталу стала ОСОБА_5 .

Як йому відомо зі слів власника ТОВ «Інтач» ОСОБА_5 на балансі ТОВ «Інтач» перебувають наступні транспортні засоби:

автокран SANI, номерний знак НОМЕР_16 , № шасі НОМЕР_2 ;

екскаватор гусеничний DX-340LC, номерний знак НОМЕР_3 ;

вантажний КРАЗ, модель 256Б1, номерний знак НОМЕР_19 , № шасі НОМЕР_24 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_20 , № шасі НОМЕР_25 ;

вантажний КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_8 , № шасі НОМЕР_26 ;

маневровий мотовоз, марка ММТ-2, номерний знак НОМЕР_27 , номер шасі 1393/2489;

гусеничний кран ДЕК-251, заводський номер 3057, рік випуску 1982 р., довжина стріли 18 м, в комплекті з гусаком 5 м.

Зазначив, що у повідомленні про злочин помилково вказані відомості про вантажну автоцистерну ЗІЛ, державний номер НОМЕР_28 , екскаватор-навантажувач ЈСВ 3СХ 151, як такі, що належать ТОВ «Інтач». Ці транспортні засоби не належать ТОВ «Інтач». Той перелік транспортних засобів, який зазначений у заяві про залучення ТОВ «Інтач», як потерпілу юридичну особу, є вірним та правдивим. Власник ТОВ «Інтач» ОСОБА_5 , з`ясовуючи у працівників товариства про місце перебування вищевказаних транспортних засобів, дізналась, що вони зберігались у м. Чорнобиль по вул. Кірова на стоянці для транспортних засобів загального користування, яка має відкритий доступ. З кінця 2019 року транспортні засоби перебувають у користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працював у ТОВ «Інтач» з 14.07.2017 р. до кінця грудня 2019 року на посаді головного механіка. ОСОБА_6 з початку 2020 року не з`являвся на робочому місці. ОСОБА_6 був відповідальний за транспортні засоби, їх обслуговування та експлуатацію, також тримав у себе свідоцтва про державну реєстрацію транспортних засобів, а також ключі від них. Станом на серпень 2024 року транспортні засоби за вказаною адресою відсутні. У подальшому ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_6 з питанням, де перебуває техніка товариства, на що останній повідомив, що поверне транспортні засоби, однак місцезнаходження останніх не повідомив. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_6 транспортні засоби не повернув та уникає зустрічей зі ОСОБА_5 . При цьому він користується вказаними транспортними засобами в своїй діяльності як фізична особа-підприємець (будівельні роботи). Орієнтовна вартість транспортних засобів, які належать на праві власності ТОВ «Інтач» та, якими незаконно заволодів ОСОБА_6 , становить 6 500 000,00 грн. (шість мільйонів п`ятсот тисяч гривень). Таким чином, ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортними засобами Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач» орієнтовною вартістю 6 500 000,00 грн., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Йому стало відомо від ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 частково зберігає транспортні засоби за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Орани, більш детальною інформацією не володіє.

Враховуючи те, що ТОВ «Інтач» є юридичною особою, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди в розмірі 6 500 000,00 грн., а тому товариство в даному кримінальному провадженні 09.10.2024 р. подало до органу досудового розслідування цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

ТОВ «Інтач» з метою відшкодування завданих товариству збитків, як цивільний позивач, просить вжити відповідні заходи щодо забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позивач ТОВ «Інтач», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що проведено не всі слідчі дії, та зібрано не достатньо доказів.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора, цивільного позивача; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор, цивільний позивач звертається із клопотанням. При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК України покладає на слідчого, прокурора, цивільного позивача який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас, КПК України встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу)); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення протиправних дій ОСОБА_6 (у витягу зазначено Волобей), оскільки останній заволодів цінним майном ТОВ БК «Промінвестбуд» та ТОВ «Інтач», яке знаходиться в м.Чорнобиль, чим спричинив істотну шкоду і підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення нікому не оголошена.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що прокурор заперечував щодо задоволення клопотанням, зазначивши, що проводяться слідчі дії, та збираються докази.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що викладені у клопотанні цивільного позивача в особі адвоката ОСОБА_3 доводи про необхідність накладення арешту на майно (транспортні засоби) не знаходять свого підтвердження, оскільки під час розгляду справи в суді не доведена необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, збереження яких не є необхідною умовою проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, з наданих документів ОСОБА_6 досі працює у ТОВ «Інтач», та є відповідальним за вказані транспортні засоби. Доводи стосовно знаходження транспортних засобів саме у ОСОБА_6 підтверджені тільки потерпілими особами, що унеможливлює об`єктивно розглянути зазначене клопотання, та слідчий суддя звертає увагу про можливість існування (встановлення) цивільно-правових відносин між представником потерпілої особи та ОСОБА_6 .

Як вбачається з клопотання про накладення арешту на транспортний засоби, та як в суді пояснив цивільний позивач в особі адвоката ОСОБА_3 , вказане майно має значення речових доказів, так як являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували ці доводи сторони обвинувачення до клопотання та в суді не надано.

Відповідно до положень Глави 17 КПК України, винесення слідчим чи прокурором постанови про визнання певної речі речовим доказом не є необхідною умовою для прийняття слідчим суддею рішення про арешт майна, зокрема й у разі накладення арешту з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи обставини кримінального провадження, оцінюючи дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи на предмет непропорційності та непомірності тягарю, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на транспортні засоби, передбачені ст. 170 КПК України.

Керуючись статтями 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач», в особі представника, адвоката адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001137 від 20 вересня 2024 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, у відповідності до вимог статті 309 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1