Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/44/25
Єдиний унікальний №733/2373/24
Вирок

Іменем України

07 січня 2025 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000243 від 15.10.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців немає, працюючого вантажником на Ічнянському ЗСММ , раніше не судимого, РНОКПП - НОМЕР_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 05.10.2024 року близько 12 год. прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де вже перебувала ОСОБА_4 . У ході бесіди ОСОБА_4 попросила ОСОБА_5 купити в магазині спиртні напої та продукти харчування, при цьому добровільно передала останньому власну пластикову банківську картку, видану АТ КБ «Приватбанк» з прив`язкою до рахунку НОМЕР_2 та повідомила пароль від неї.

ОСОБА_5 ,05.10.2024 року о 17 год.45 хв., після того як купив спиртні напої та продукти харчування, прибув до банкомату АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою : м.Ічня вул. Воскресінська,2, достовірно знаючи пін-код банківської картки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 6 000 грн., шляхом зняття грошей з банківської картки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», згоду на зняття яких потерпіла ОСОБА_4 не давала, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 05 жовтня 2024 року близько 17 год. попросила ОСОБА_5 купити спиртні напої та продукти харчування, розплатившись за все її банківською карткою, яку добровільно передала останньому та повідомила пароль від неї. Знаючи пін-код ОСОБА_5 здійснив крадіжку грошей в сумі 6000 грн. Просила стягнути з ОСОБА_5 стягнути завдану шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , яка виразилась у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно дост.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності дост.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований , не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку у КНП « Ічнянська міська лікарня» не перебуває.

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих вину ОСОБА_5 обставин - судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Крім того, із урахуванням обставин справи та особи винуватого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.

Потерпілою ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь заподіяної матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення шкоди в розмірі 6000,00 гривень, спричиненої їй протиправними діями обвинуваченого.

Обґрунтовуючи цивільний позов, ОСОБА_4 зазначає, що в результаті протиправних дій ОСОБА_5 , їй була заподіяна матеріальна шкода.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.1ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.5ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч.1ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання у суду немає.

Керуючись ст.ст.371,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один)

рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та на підставі ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку додаткові обов`язки - не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6 000,00 (шість тисяч) гривень у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1