Справа № 308/527/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000325 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що у розслідуванні СВ СУ ГУНП в Закарпатській області, перебуває справа кримінального провадження № 0000325, від 28.10 2023 року, за фактом ДТП, за кваліфікуючими ознаками передбаченими ч. 2 ст. 286 КК України, яка мала місце о 21 год. 20 хв., 27.10.2023 року, на 764 км. +81 м., автодороги М-06, сполученням Київ-Чоп, поблизу с. Чинадієво, Мукачівського району, Закарпатської області.

Після огляду слідчим СОГ правоохоронного органу місця ДТП, володільцем транспортного засобу «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , у добровільному порядку було надано згоду на тимчасове затримання даного автомобіля, з метою проведення його оглядів на предмет перевірки технічного стану, фіксації слідової інформації механічних пошкоджень для транспортно-трасологічного та дактилоскопічного дослідження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.11.2023 року, з метою збереження речових доказів накладено арешт на тимчасово вилучений 27.10.2023 року на місці настання події автомобіль «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вилучений та у подальшому арештований транспортний засіб було поміщено на спеціальний штраф майданчик поліції, який розташований у м. Мукачеві на вул. Об`їзна, б/н. З часу затримання 27.10.2023 року і до теперішнього часу даний автомобіль зберігається під відкритим небом.

Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що такий тривалий час і спосіб зберігання під відкритим небом затриманого автомобіля «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 по причині зміни циклів погодних та природних явищ, знищує товарну цінність цього майна, що негативно позначається на майнових інтересах його володільця ОСОБА_3 .

Також адвокат зазначає, що на теперішній час в межах даного кримінального провадження проведено всі процесуальні дії щодо оглядів автомобіля слідчими та судовими експертами, виконано судові експертизи щодо перевірки технічного стану даного автомобіля, виконано транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи щодо дослідження механізмів і причин настання цієї ДТП, в тому числі виконано комісією експертів Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз спільно із судовими експертами Закарпатського обласного бюро СМЕ додаткову комплексну комісійну судово-медичну, інженерно-технічну, транспортно-трасологічну та авто технічну експертизу.

При цьому, із висновків цих судових експертиз вбачається, що причинно-наслідкового зв`язку та провини у настанні цієї ДТП, у діях водія ОСОБА_3 не встановлено, у зв`язку з чим , йому у справі визначено процесуальний статус свідка.

Не зважаючи на це, даний транспортний засіб, який вилучався тимчасово, продовжує занадто тривалий час утримуватися під арештом хоча в такому обмеженні прав його володільця ОСОБА_5 повністю відпала будь-яка процесуальна потреба.

З урахуванням наведеного адвокат ОСОБА_4 у клопотанні просить скасувати арешт на автомобіль та повернути його володільцю ОСОБА_3 .

Власник майна ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, однак від останнього до суду надійшло клопотання, в якому просить розгляду клопотання про скасування арешту майна провести без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2023 року, у рамках кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2023 року за № 0000325, за ч. 2 ст. 286 КК України, задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури та накладено арешт на вилучене 27.10.2023 року під час огляду дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 764 км + 81 М, майно,а саме : транспортний засіб марки «Lexus», моделі «ES 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «РІК-ФАРМ», яке зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Басейна, 21АОФ.5 ; змив із асфальтного покриття буро червоного кольору, який поміщений в паперовий пакет НПУ СУ, який опечатаний та на якому розписались учасники процесуальної дії..

Підставою накладення арешту на нерухоме майно було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та необхідністю проведення відповідних експертиз із вилученим автомобілем.

Власник та володілець майна не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчим суддею встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 слідує, що автомобіль марки «Lexus», моделі «ES 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «РІК-ФАРМ».

31.03.2025 року ТОВ «РІК-ФАРМ» в особі директора ОСОБА_6 , надано письмовий дозвіл ОСОБА_3 забрати автомобіль марки «Lexus», моделі «ES 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, адвокат ОСОБА_4 у клопотанні зазначає, що з вилученим автомобілем, органом досудового розслідування були проведені усі необхідні слідчі дії та судові експертизи.

Так, до клопотання долучені протоколи допиту свідка ОСОБА_3 від 05.12.2023 року та 19.01.2024 року, висновок експерта № 589-Е/37 від 21.08.2024 року за результатами комплексної комісійної судово-медичної, інженерно-технічної (транспортно-трасологічної та авто технічної) експертизи обставин ДТП.

Будь-яких доказів на спростування вказаних доводів адвоката ОСОБА_4 , органом досудового розслідування слідчому судді не надано.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя бере до уваги, що на даний час кінцеве рішення по кримінальному провадженні не прийнято, прокурором не надано додаткових доказів на підтвердження відсутності підстав для скасування арешту, зокрема які саме слідчі (розшукові) дії необхідно здійснити щодо цього автомобіля, а також вилучений автомобіль вже тривалий час знаходиться під арештом, тоді як орган досудового розслідування не вживає належних заходів, з метою виконання завдань кримінального судочинства передбачених ст. 2 КПК України, зокрема дій спрямованих на забезпечення швидкого та повного досудового розслідування, що призводить до необґрунтованого та тривалого порушення права власника майна на користування своєю власністю.

Слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження його як речового доказу та не призведе до приховування чи відчуження такого.

Таким чином, накладений арешт підлягає частковому скасуванню в частині заборони користування транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Частково скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2023 року у справі №308/18997/23 (провадження 1-кс/308/5158/23), в частині позбавлення права користування транспортним засобом марки «Lexus», моделі «ES 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «РІК-ФАРМ», яке зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Басейна, 21АОФ.5.

У решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.03.2025 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1