Справа № 462/1244/20
провадження 1-в/462/198/24
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання щодо звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , -

встановив:

провідний інспектор Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 , звернулась до суду із поданням про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 . Подання мотивує тим, що засуджений 14.02.2024 року з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до відповідальності відповідно до ст. 389 КК України. Цього ж дня ОСОБА_4 наручно отримав направлення до ЛКП «Сигнівка» для відпрацювання покарання у виді 160 громадських годин. Наказом ЛКП «Сигнівка» від 14.02.2024 року ОСОБА_4 прийнято на проходження громадських робіт з 15.02.2024 року. Однак останній жодного разу не з`явився до ЛКП «Сигнівка» для відпрацювання годин. В подальшому 29.04.2024 року до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області було скеровано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 . Однак всі матеріали були повернуті без розгляду. Просить задовольнити клопотання, враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду

У судовому засіданні прокурор подання підтримала, покликаючись на мотиви такого, просить задовольнити.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, зазначила, що подання підтримує в повному обсязі, просить таке задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали даного подання, оглянувши матеріали особової справи № 27/2022, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят)годин; за ч. 2 ст. 263 КК України у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят) годин.

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За умовами п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно ст. 56 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

До повноважень уповноваженого органу з питань пробації віднесено, зокрема правозвертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме (ч. 1 ст. 164 КВК України).

Крім цього, як передбачено пп. 4, п. 2 глави IV Наказу Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук.

Главою X зазначеного наказу передбачено порядок проведення уповноваженим органом з питань пробації заходів з виявлення засуджених осіб, місцезнаходження яких невідомо, зокрема з дня встановлення факту залишення засудженою особою місця проживання або неприбуття з місць обмеження або позбавлення волі до місця проживання засудженої особи, якій покарання було замінено більш м`яким відповідно до статті 82 КК України, уповноважений орган з питань пробації невідкладно проводить першочергові заходи з виявлення такої особи: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, встановлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання, про що складає довідку; встановлює осіб за місцем роботи або навчання, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи, про що складає довідку; надсилає вимогу, зазначену в абзаці четвертому пункту 8 глави 1 розділу IV цього Порядку; телефонує родичам та знайомим засудженої особи, які проживають в іншому місці, про що складає довідку; надсилає запити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації про перетин кордону України засудженою особою; надсилає запити до Міністерства соціальної політики України для отримання інформації про внесення відомостей щодо засудженої особи до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у встановленому порядку; надсилає запити до відділів державної реєстрації актів цивільного стану територіальних органів Міністерства юстиції України для отримання з Реєстру витягу про державну реєстрацію смерті у встановленому порядку; здійснює запити до відповідних органів реєстрації, закладів охорони здоров`я за місцем проживання засудженої особи, моргів, територіальних органів Національної поліції України.

Якщо за результатами вжитих заходів місцезнаходження засуджених осіб не встановлене, уповноважений орган з питань пробації готує подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, долучає до нього копію судового рішення, матеріали початкового розшуку та інші матеріали особової справи та із супровідним листом надсилає їх до територіального органу Національної поліції України відповідно до вимог КВК України. Копії подання та матеріалів заходів з виявлення долучаються до особової справи.

Як вбачається із матеріалів особової справи № 27/2022 засуджений ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації з`явився та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до відповідальності відповідно до ст. 389 КК України. Наказом ЛКП «Сигнівка» від 14.02.2024 року ОСОБА_4 прийнято на проходження громадських робіт з 15.02.2024 року. Однак останній жодного разу не з`явився до ЛКП «Сигнівка» для відпрацювання годин. Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання.

В свою чергу органом пробації не встановлено місцезнаходження засудженого, не вживались усі можливі заходи щодо розшуку засудженого.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Враховуючи наведене суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, не закінчились, а тому відсутні обставини для звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 538, 539 КПК України, суд,-

постановив:

в задоволенні подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання щодо звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.