Номер провадження: 11-сс/813/624/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ТОВ «Гіннекс Україна», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2025 про арешт майна у к/п №00000004 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 203-2 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №00000004 від 01.07.2024 було задоволено клопотання ст. детектива ТУ БЕБ в Одеській обл. ОСОБА_7 та було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку проведеного з 14.02.2025 по 15.02.2025 у складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 25, а саме на реєстр пропуску транспортних засобів на 4 арк.; відеореєстратор Hikvision, с/н К85467727;ігрові автомати у кількості 12 од.; коробку з чорновими записами на 1293 арк.; зразки тканин, деревини, фішок для азартних ігор в 4-х папках скорсшивачах; пристрій BioEntry P2 у кількості 12 од.; жорсткі диски Seagate у кількості 81 од. ;телевізори у кількості 107 од.; стільці у кількості 105 од.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вилучене майно у повному обсязі відповідає критеріям речових доказів, може свідчити про здійснення протиправної діяльності у сфері грального бізнесу без відповідних ліцензій, підлягає відповідній перевірці, зокрема експертній.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Гіннекс Україна» подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- ТОВ «Гіннекс Україна» на підставі договору від 15.06.2023, укладеного між ТОВ «Дакар» та ТОВ «Гінекс Україна» є орендарем приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 25. Водночас, відповідно до умов договору №0502-01/2025 від 05.02.2025 ТОВ «Гіннекс Україна» передало в суборенду ТОВ «БГГ Технолоджзіз Україна» одне із орендованих приміщень, а саме приміщення №18 під склад загальною площею 150 кв.м. При цьому, ТОВ «Гіннекс Україна» займається законною господарською діяльністю, основним видом діяльності якого є комп`ютерне програмування, ремонт комп`ютерів, консультування з питань інформатизації, управління нерухомим майном тошо. Вилучене в ході обшуку майно призначалося для відновлення та ремонту обладнання, обслуговування законної діяльності ТОВ «Гіннекс Україна». Зміст бухгалтерських документів підтверджує належність вилученого майна ТОВ «Гіннекс Україна» та відсутність у них ознак речових доказів;

- вилучене майно було визнано речовим доказом 14.02.2025 до закінчення обшуку, який тривав до 15.02.2025. У подальшому, 28.02.2025 були внесені виправлення до зазначеної постанови із зазначенням того, що вірною датою є 15.02.2025. Однак чинним КПК України не передбачено повноважень слідчого, детектива, прокурора виправляти описки чи арифметичні помилки у процесуальних рішеннях;

- у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру;

За таких обставин, представник ТОВ «Гіннекс Україна» ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.02.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Окрім того, представник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, з тих підстав, що клопотання про арешт майна розглядалося за його відсутності, копію ухвали він отримав 06.03.2025, апеляційну скаргу подав 10.03.2025.

Водночас, представник ОСОБА_6 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційні скаргу за його відсутності, викладені доводи підтримав у повному обсязі, при цьому, прокурор ОСОБА_8 також направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 107 та ст. 405 КПК України розгляд проведено без учасників судового розгляду та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів представника ТОВ «Гіннекс Україна» ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, оскаржувана ухвала була постановлена 28.02.2025 за відсутності учасників судового розгляду.

При цьому, відповідно до ст. 173 КПК України у разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

В матеріалах, які надані апеляційному суду міститься довідка від 06.03.2025 про доставку оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга представником власника майна була подана 10.03.2025.

При обставинах зазначеної справи, апеляційний суд приймає до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС ВС, викладену у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18 відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК.

Відтак, зазначені представниками обставини є достатніми підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів представника ТОВ «Гіннекс Україна» ОСОБА_6 з приводу необґрунтованого накладення арешту на майно, апеляційний суд приходить до так висновків.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Водночас, ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу, п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.

Так, як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, підрозділом детективів ТУ БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000004 від 01.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що групою осіб за попередньою змовою здійснюється протиправна діяльність у сфері грального бізнесу - діяльність гральних закладів (клубів), спортивних покерних клубів, азартних ігор казино та інших місць, де надаються послуги азартних ігор за готівку (включаючи онлайн-казино та інші платформи) у м. Одесі без відповідних на це ліцензій, сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання, та онлайн-систем організаторів азартних ігор, в тому числі під прикриттям ліцензованих суб`єктів, в порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» та ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», внаслідок якої причетні до незаконної діяльності особи, отримуючи та не декларуючи дохід від діяльності таких закладів, ухиляються від сплати податків, що призводить до фактичного ненадходження у бюджет Держави коштів в особливо великих розмірів.

В подальшому, з грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом від вищевказаної протиправної діяльності, організатори та учасники схеми, вчиняють дії направлені на приховування та маскування джерел їх походження, місцезнаходження, та факту володіння ними.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-IX (далі - Закон № 768-IX), який впроваджує порядок організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет, що провадиться виключно на підставі ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор казино у мережі Інтернет, а також яким внесено зміни до ст. 2032 «Незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей» КК України, які набули чинності 12.09.2020, та встановлюють відповідальність за незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 768-IX азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає право на отримання виграшу (призу), імовірність отримання і розмір якого повністю або частково залежать від випадковості, а також знань і майстерності гравця.

Згідно із п. 39 ст. 1 Закону № 768-IX організатором азартних ігор казино в мережі Інтернет є юридична особа - резидент України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати діяльність з організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет відповідно до цього Закону.

В ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що незважаючи на вставлений законодавством порядок діяльності щодо організації та проведення азартних ігор з подальшими відповідними змінами, невстановленою групою осіб у невстановлений в ході розслідування час, виник злочинний умисел на створення та організацію групи осіб з метою зайняття незаконним гральним бізнесом.

Також встановлено, що послуги з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів, з використанням комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, що не підключено до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем проводиться у тому числі за наступними адресами: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, буд. 1, та пр-кт Ак. Глушко, буд. 13.

Проведеним в ході досудового розслідування оглядом загальнодоступного інтернет-сайту Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей у мережі Інтернет встановлено перелік ліцензованих адрес казино на території м. Одеси та області, до яких вищевказана адреса не відносяться, що додатково підтвердила Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей.

Крім цього, факт організації та проведення незаконних азартних ігор за вищевказаною адресою підтверджується протоколом допиту свідка.

Підставою для накладення арешту на майно детектив визначив необхідність запобігання його зникнення, втрати або пошкодження, а метою - збереження речових доказів з метою зокрема проведення судових експертиз.

При цьому, детектив БЕБ ОСОБА_9 просив накласти арешт, зокрема на: ігрові автомати у кількості 12 штук; коробка із чорновими записами на 1293 арк., телевізори у кількості 107 од.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на неприпустимість загального переліку в клопотанні документів та речей, адже кожен вилучений документ, річ та все майно має містити конкретні ідентифікаційні ознаки, зокрема назву, дату, суб`єкта видання чи укладення, а також яка саме правова підстава для накладення арешту на майно та яка його мета накладення саме в даному конкретному кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та може бути застосований лише в порядку та на підставах визначених кримінальним процесуальним законодавством, та є не допустимим формальне посилання детектива на необхідність накладення арешту майна осіб з метою вивчення речей та отримання інформації, яка можливо самостійно або в сукупності має доказове значення для злочину, без належних на те підстав.

При цьому, апеляційний суд на підставі аналізу наданих матеріалів не виключає відношення вилученого майна до предмету доказування, у зв`язку з чим не вважає аргументи захисника з приводу невірного зазначення дати постанови про визнання вилученого майна речовими доказами безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що клопотання детектива БЕБ було скеровано до суду 1-ої інстанції у передбачений ст. 171 КПК України строк, що підтверджується відповідною роздруківкою накладної ТОВ «Нова Пошта».

В той же час, зазначені обставини не позбавляли детектива обов`язку належним чином обґрунтувати клопотання, у зв`язку із зазначеними вище обставинами вважає за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків.

За таких підстав, у зазначеному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання прокурора не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності повної інформації в клопотанні щодо вилученого майна.

Отже, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання детектива БЕБ про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору - процесуальному керівнику для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ТОВ «Гіннекс Україна»- задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2025 про арешт майна, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилученого під час обшуку проведеного з 14.02.2025 по 15.02.2025 у складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, буд. 25 у к/п №00000004 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 203-2 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. детектива ТУ БЕБ в Одеській обл. ОСОБА_7 про арешт майна, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилученого вилучене під час обшуку проведеного з 14 по 15.02.2025 у складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, буд. 25 - повернути прокурору процесуальному керівнику у к/п №00000004 від 01.07.2024, для усунення недоліків протягом 72 год. з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4