У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені, внесеного 20.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258,-

УСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

25.12.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258, про арешт майна.

В рамках даного клопотання прокурор просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на нежитлову будівлю - кафе бар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності належать ОСОБА_4 .

Позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак ним подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якому просив клопотання задовольнити.

Розгляд клопотання про накладення арешту відбувався без виклику та повідомлення власника майна (у закритому судовому засіданні), тобто без виклику ОСОБА_4 , питання про накладення арешту на майно якого ставиться питання в клопотанні прокурора.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є сектор дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесеного 20.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258. Попередня правова кваліфікація, яку здійснено органом досудового розслідування - ст. 356 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Ужгородська окружна прокуратура Закарпатської області. А отже клопотання підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Як свідчать надані матеріали досудового розслідування, досудове розслідування здійснюється за фактом самовільного захоплення земельної ділянки з кадастровим номером :11:014:002; домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ; кафе бару за адресою АДРЕСА_1 особою ОСОБА_4 .

На підтвердження вказаних в клопотанні обставин суду надано протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 , запит приватному нотаріусу ОСОБА_6 від 25.06.2024; відповідь приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 10.07.2024; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384092286 від 24.06.2024, відповідно до якої нежитлова будівля- кафе бар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 ; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384092448 від 24.06.2024, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :11:014:002 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.07.2021; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (лише 10-13 сторінки із 13, без номеру та дати)

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, як і те, що такими заходами може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Аналізуючи надані до клопотання про накладення арешту на майно матеріали (докази), суд констатує, що прокурором не надано жодних документів, які б свідчили про самовільне захоплення ОСОБА_4 нежитлової будівлі, кафе бару, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене нежитлове приміщення згідно відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно належить останньому на праві власності згідно договору купівлі продажу серії та номер 1947 від 20.12.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Суд звісно урахував, що до клопотання надано протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 , однак і з цього допиту не вбачається вчинення ОСОБА_4 дій щодо самовільного захоплення об`єкту нерухомого майна.

Постанова про визнання нежитлової будівлі - кафе бару, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в матеріалах клопотання відсутня.

Указані обставини виключають такий вид втручання на право мирного володіння майном - як арешт, оскільки суду не доведено легітимної мети такого виняткового виду втручання в права та свободи людини.

Отже, суду відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, та завдяки арешту може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

За наведених обставин клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258, про накладення арешту на майно слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-175, 208, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені, внесеного 20.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1