Номер провадження:1-кп/521/1172/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, без інвалідності, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей 2011 та 2014 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, шо ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановленні під час обрання запобіжного заходу є реальними та продовжують існувати.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечував та просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора та вислухавши думку сторін, суд приходить до такого висновку виходячи з наступного.
Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», строк дії якого спливає 20.03.2025 року без визначення розміру застави.
До спливу дії обраного запобіжного заходу закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин.
Положеннями КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (ст. 331 КПК України).
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.
Отже, при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що може загрожувати особі у разі визнання його винуватим (а саме покарання у вигляді позбавлення волі), а також характер інкримінованого кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність, вік особи (41 рік) та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано), соціальні зв`язки (громадянин України, розлучений та має двох малолітніх дітей, які проживають з матір`ю), майновий стан (відсутність офіційного джерела доходу до моменту затримання), наявність кількох непогашених судимостей, а також те, що обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.
Обґрунтованість правової позиції з приводу висунутого обвинувачення безумовно можливо перевірити лише під час подальшого судового розгляду. Разом з тим, суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором на даний час, суд вважає достатніми у даній стадії судового провадження, для висновку про те, що раціональні підстави для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до кримінального правопорушення об`єктивно існують.
Крім того, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, що були встановлені слідчим суддею під час обрання даного запобіжного заходу відносно особи та на даний час визнані судом реальними, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п. 1, 4, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України).
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри, на даний час не виходить за межі розумного строку, а під час розгляду клопотання суду не надано відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, як і не надано відомостей щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили над встановленими судом ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст.177 КПК України. Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_5 , у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу, стороною захисту надано не було.
Отже, суд приходить до переконання, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним, у разі його звільнення з-під варти, процесуальних обов`язків та рішень суду.
Продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що є достатні підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства, суд вважає необхідним не визначати розміру застави, як міру альтернативного запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строком на 60 (шістдесят) днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Альтернативний запобіжний захід не визначати.
Строк дії ухвали суду про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 18.03.2025 року та діє до 16.05.2025 року.
Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому, а також направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Суддя ОСОБА_1