ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/43/25 Справа № 697/71/25 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2025 року, за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Мотивація скарги зводиться до того, що 21.12.2024 ОСОБА_8 звернулася до Канівського ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із усною заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її чоловіка ОСОБА_7 .

22.12.2024 адвокат ОСОБА_6 звернувся із заявою про злочин відносно працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 через незаконні дії відносно ОСОБА_7 .

Жодних дій, спрямованих на внесення даних за цією заявою до ЄРДР органом досудового розслідування не здійснювалося і відповіді на його заяву не отримано.

У зв`язку з наведеним скаржник звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області суду з даною скаргою.

Також скаржник просив поновити строк звернення зі скаргою, оскільки заява про злочин не розглядалася і відсутнє отримання потерпілою стороною відповіді по заяві про злочин; ухвалою від 06.01.2025 було повернуто скаргу; ОСОБА_7 був позбавлений можливості самостійно звернутися до органів досудового розслідування, оскільки був незаконно позбавлений волі.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2025 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто скаржнику.

Ухвала суду мотивована тим, що зважаючи на строки внесення/невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення (не пізніше 24 годин після подання заяви), скаржник повинен був дізнатися протягом 24 годин про бездіяльність уповноважених осіб Канівського ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з часу подання заяви, який закінчується 02.01.2025, натомість зі скаргою на бездіяльність адвокат звернувся 06.01.2025 (більш ніж через 10 днів від дня коли він повинен був дізнатися про бездіяльність).

Щодо пропущеного строку скаржник вказав, що ОСОБА_7 був позбавлений можливості самостійно звернутися до органів досудового розслідування, оскільки був незаконно позбавлений волі.

Проте, слідчий-суддя визнав підстави не поважними, оскільки 22.12.2024 звертався із заявою про злочин адвокат ОСОБА_6 і обґрунтованих підстав неможливості звернутися у строк саме ним, він не навів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги зазначив, що вперше скарга в інтересах ОСОБА_7 була подана до суду 06.01.2025, а потім 07.01.2025 знову була подана скарга вже з виконанням вказівок слідчого судді Канівського міськрайонного суду щодо поновлення строку на оскарження бездіяльності.

Зазначає, що одна з причин пропущеного строку на подачу скарги до суду на бездіяльність слідчого це те, що ОСОБА_7 незаконно позбавлений волі. Слідчий суддя не взяв до уваги вказані поважні причини, та те, що строк був пропущений лише декілька днів.

Також слідчий суддя не прийняв до уваги, що потерпілий ОСОБА_7 , будучи під психологічним та фізичним тиском, позбавлений волі, не міг справно керуватися власними діями та навіть порадитися з адвокатом для випрацювання єдиної правової позиції, уповноважити адвоката підготувати скаргу та подати її до суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 117 КПК України ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас ч. 2 ст. 309 КПК України визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмова у відкритті провадження.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення скаржника, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду доходить наступних висновків.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи скаргу адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подану в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя керувався вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, а також виходив з того, що вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. При цьому слідчий суддя суду першої інстанції не знайшов підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, оскільки заявником не надано жодних належних доказів поважності причин пропуску строку адвокатом для звернення до суду із вказаною скаргою, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2024 адвокат ОСОБА_6 звернувся із заявою про злочин відносно працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 через незаконні дії відносно ОСОБА_7 .

Жодних дій, спрямованих на внесення даних за цією заявою до ЄРДР органом досудового розслідування не здійснювалося і відповіді на його заяву не отримано.

Не отримавши відповіді щодо внесення чи не внесення відомостей до ЄРДР та узгодивши позицію з ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 звернувся з скаргою до Канівського міськрайонного суду Черкаської області 06.01.2025.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області 06.01.2025 скарга була повернута скаржнику з мотивів того, що строк на подання скарги закінчився, проте заявник не просить його поновити.

07.01.2025 заявник повторно звернувся до суду із скаргою в якій просив поновити строк який був пропущений з поважних причин, а саме враховуючи те, що заявник ОСОБА_7 був незаконно позбавлений волі тому не зміг вчасно узгодити правову позицію із своїм адвокатом.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення процесуального строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Отже, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) й інші доречні обставини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Повертаючи скаргу представника заявника, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя належним чином не врахував доводи адвоката ОСОБА_6 щодо причин пропуску строку на оскарження та не врахував, що ОСОБА_7 , як особа чиїх прав та законних інтересів стосуються питання порушені в повідомленні не мав можливості особисто подати скаргу та узгодити позицію із адвокатом, який надає йому правничу допомогу. Також слідчий суддя не врахував і незначний пропуск строку на подачу скарги на бездіяльність слідчого, а саме 3 дні.

Також, на переконання колегії суддів, поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, № 4451/70) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: «на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Щодо прийняття заяви, в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (№ 32671/02 рішення від 08.01.2008) зазначено, що обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно відмовлено у поновленні строку для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування та повернуто заявнику скаргу. А отже, пропущений строк на оскарження постанови слідчого - підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи, що судом першої інстанції скарга розглянута не була, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті, оскільки не має процесуальних повноважень щодо відкриття провадження за скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню (в частині поновлення строку на звернення зі скаргою), з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 418-419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на звернення до суду задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 строк на звернення до суду.

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Канівського ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22 грудня 2024 року, повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4