1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/923/25 1-кс/335/425/2025
30 січня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Вказана інформація 28.01.2025 зареєстрована до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) за № 2605.
29 січня 2025 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду якого було вилучено колекційну монету номіналом 10 гривень, 3 монети євро номіналом по 1 євро, платіжну квитанцію щодо обміну 200 доларів США, грошові кошти на суму 3840 (номіналом 500 грн.- 7 шт., 200 грн.-1 шт., 100 грн - 1 шт., 20 грн - 2 шт.), 1 купюру номіналом 10 лей та 1 купюру номіналом 1 долар США, закладну квитанцію, мобільний телефон «Nomi», мобільний телефон «Samsung», чорну куртку з капюшоном, шапку чорного кольору, кросівки з зеленими вставками.
Посилаючись на те, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та те, що незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, слідчий просить накласти на нього арешт.
Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити. Щодо необхідності накладення арешту на мобільні телефони прокурор пояснила, що вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості щодо місця перебування підозрюваного в момент вчинення кримінального правопорушення. Зазначені відомості дозволять підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину. Огляд зазначених мобільних телефонів на момент розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна ще не проводився.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що вилучені під час його затримання речі належать йому та не можуть бути доказами у кримінальному провадженні, оскільки він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення.
Захисник підтримав позицію підозрюваного.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
28.01.2025 ОСОБА_4 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. В ході обшуку затриманого у останнього були вилучені колекційна монету номіналом 10 гривень, 3 монети євро номіналом по 1 євро, платіжну квитанцію щодо обміну 200 доларів США, грошові кошти на суму 3840 (номіналом 500 грн.- 7 шт., 200 грн.-1 шт., 100 грн - 1 шт., 20 грн - 2 шт.), 1 купюру номіналом 10 лей та 1 купюру номіналом 1 долар США, закладну квитанцію, мобільний телефон «Nomi», мобільний телефон «Samsung», чорну куртку з капюшоном, шапку чорного кольору, кросівки з зеленими вставками.
Клопотання слідчого про арешт майна подане у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.
Аналіз відомостей, внесених в ЄРДР, фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених у клопотанні слідчого, протоколі допиту потерпілої, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку грошові кошти у вигляді банкнот та монет могли бути безпосереднім предметом крадіжки або грошовими коштами, отриманими в результаті їх перетворення (обміну); квитанції та мобільні телефони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; предмети одягу підозрюваного могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення. Також слідчим доведено існування ризиків того, що незастосування арешту до вилученого у підозрюваного майна може призвести до його знищення, пошкодження, приховування, відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження. Доводи підозрюваного щодо непричетності вилучених в нього речей до кримінального провадження мають бути перевірені в ході досудового розслідування.
З огляду на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на колекційну монету номіналом 10 гривень, 3 монети євро номіналом по 1 євро, платіжну квитанцію щодо обміну 200 доларів США, грошові кошти на суму 3840 гривень (номіналом 500 грн. - 7 шт., 200 грн. - 1 шт., 100 грн - 1 шт., 20 грн - 2 шт.), 1 купюру номіналом 10 лей та 1 купюру номіналом 1 долар США, закладну квитанцію, мобільний телефон «Nomi», мобільний телефон «Samsung», чорну куртку з капюшоном, шапку чорного кольору, кросівки з зеленими вставками, вилучені слідчим 29.01.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавивши їх власників (володільців) права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 03 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1