ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/ 1261 / 25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/275/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самої заявниці ОСОБА_6 , належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за її скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження № 0000049.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року та постановити нову, в якій зобов`язати слідчого ДБР ОСОБА_8 надати їй копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000049 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на незаконність ухвали, оскільки вважає, що вона має право оскаржити на досудовому розслідуванні бездіяльність слідчого щодо нездійснення ним інших процесуальних дій, які він був зобов`язаний вчинити у визначений ЕПЕ строк. Також просить дослідити подану нею скаргу до слідчого судді.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 136 КПК України. ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просила проводити апеляційний перегляд ухвали за її відсутністю.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 26.01.2025 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 , в якій просила зобов`язати слідчого ТУ ДБР ОСОБА_8 надіслати їй копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000049 за 2024 рік.

В обґрунтування скарги посилалась на те, що 22.01.2025 року нею до слідчого ТУ ДБР ОСОБА_9 подано клопотання про надання копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000049 за 2024 рік, оскільки розслідування даного кримінального провадження з 2023 року було перенесено на 2024 рік. У 2024 році вона неодноразово зверталась до слідчого з аналогічним клопотанням, але її звернення були проігноровані, а тому, посилаючись на ч.6 ст.284 КПК України, просила зобов`язати слідчого надіслати їй вказану постанову.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя керувався вимогами ст. 303 КПК України і мотивував таке рішення тим, що встановлений ч.1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та не передбачає оскарження бездіяльності слідчого такого змісту, який зазначає заявник, оскільки чинним КПК України не передбачені відповідні строки для здійснення відповідної процесуальної дії, що не дає підстави для її оскарження в порядку, передбаченому ст.ст. 303-307 КПК України.

Крім того, як зазначив слідчий суддя, заявницею не вказана дата винесення такої постанови та не зазначено відомостей, які свідчать про існування такої постанови, тобто відомостей про те, що у вказаному кримінальному провадженні у 2024 році виносилась постанова про його закриття. Навпаки, до скарги долучена відповідь слідчого на ім`я заявниці про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

А тому, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_6 не є предметом оскарження в розумінні ч.1 ст.303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до ч.4 ст.304 КПК України має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте, таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» .

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якої бездіяльності слідчого або прокурора, а лише певних її видів, перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

А тому, такий вид бездіяльності слідчого, як ненадання копії постанови про закриття кримінального провадження, не може бути оскаржений в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, враховуючи також і відсутність відомостей щодо дати винесення такої постанови, щоб впевнитись у існуванні такої постанови, виходячи зі змісту відповіді слідчого на ім`я заявниці, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває на цей час.

При цьому, належить роз`яснити ОСОБА_6 , що слідчий суддя, у відповідності до вимог, зазначених в ст. 303 КПК України, не може зобов`язати слідчого видати копію постанови про закриття кримінального провадження, проте, заявниця не позбавлена процесуальної можливості звернутися до слідчого з відповідною заявою про отримання зазначеної копії постанови, в разі, якщо вказане кримінальне провадження дійсно буде завершене, вказавши при цьому, дату відповідної постанови.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою заявниці ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження №0000049, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявниці залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4