печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 24.09.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000560 від 18.03.2024.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000560 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час на території України діє організована злочинна група, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу, організованою групою, в особливо великих розмірах. Учасники організованої групи об`єднані єдиним планом, відомими усім членам, з чітким розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення злочинного плану.

Зокрема, одними із таких сильнодіючих лікарських засобів є «метандієнон» та «нандролон», які включені до Переліку сильнодіючих лікарських засобів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 №490.

Указані сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарські засоби, а також препарати, які містять їх в собі, учасники організованої групи пересилають з метою збуту як на території України, так і на території країн Європейського Союзу шляхом здійснення поштових відправлень у ТОВ «Нова Пошта», «Укрпошта» та інших, використовуючи при цьому вигадані анкетні дані та одноразові абонентські номери з метою конспірації.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що учасники групи також здійснюють виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, а також збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів, за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету, у великих розмірах.

Під час допиту свідка та в ході вивчення матеріалів, які надійшли з Департаменту карного розшуку Національної поліції України, за результатом виконаного доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що активним учасником вказаної групи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час злочинної діяльності використовує транспортний засіб «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , на якому перевозить сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, фальсифіковані лікарські засоби та обладнання для їх виготовлення.

23.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/42799/24-к) проведено обшук транспортного засобу «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_5 , під час якого вилучено транспортний засіб «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від замка запалення, дозвіл на вилучення яких судом не надано.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 24.09.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 24.09.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000560 від 18.03.2024, а саме:

- «BMW X5» VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та ключі замку запалення, які на праві власності належать ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1