У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Житомирського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про приведення вироку відносно ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В:

Орган пробації просить привести вирок від 05.06.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024.

Представник органу пробації просить розглянути вказане подання без його участі.

Засуджений у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що, у контексті ч. 5 ст. 537 КПК України, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Заслухавши правову позицію прокурорки, яка не заперечувала щодо задоволення подання та просила привести вирок до вимог Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Дев`ятого серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зробив висновок про те, що Закон України №3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набуття цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набуття ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Таким чином, внесені Законом №3886-IX зміни, мають зворотну дію в часі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він зазначений в ст. 51 КУпАП, тобто кримінальна караність за таке діяння Законом №3886-IX усунена.

Відповідно до Податкового кодексу України вартість майна, яким заволоділа особа у 2023 році та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становила 2684 грн, а у 2024 році - 3028 грн.

ОСОБА_4 засуджений за ч. 1, 2 ст. 190 КК України, тобто за заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) у червні 2023 року на суму 1828 грн 16 коп., у грудні 2023 року на суму 596 грн 66 коп., у лютому 2024 року на суму 406 грн 02 коп. та у жовтні 2024 року на суму 1918 грн 08 коп.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діянь не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то ці діяння не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення подання органу пробації та про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання Житомирського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05 червня 2024 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: