ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/487/25 Справа № 185/8358/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000577 від 13.06.2022 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, працюючого у Павлоградському ЦОК ПАТ ДТЕК, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підстав ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на обвинуваченого покладені відповідні обов`язки.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним за наступних обставин.

ОСОБА_6 приблизно в квітні 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, маючи прямий умисел, направлений на незаконне вирощування рослин роду коноплі, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» знаходячись за місцем проживання своєї матері - ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вніс в квітні 2022 року, у відкритий ґрунт на присадибній ділянці вищевказаного домоволодіння насіння коноплі, тим самим незаконно посіяв рослини конопель.

В подальшому, з квітня 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_11 почав незаконно вирощувати на присадибній ділянці своєї матері - ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , рослини конопель у кількості більше п?ятдесяти рослин, а саме у кількості 201 рослин, при цьому в процесі росту, знищуючи дикорослі рослини, що росли в посівах рослин роду коноплі, дбаючи за ними шляхом рихлення грунту з метою доведення ростучих рослин коноплі до стадії дозрівання, а також вирощуючи серед злакових зернових культур кукурудзи, огородив їх від сторонніх осіб, тобто обмежив доступ таким чином до них.

13 червня 2022 року в період часу з 16 години 15 хвилин до 18 години 17 хвилини, на підставі ст. 233 КПК України, співробітниками поліції Павлоградського РВП ГУНІ в Дніпропетровській області проведено невідкладну слідчу дію - обшук на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на присадибній ділянці виявлено та вилучено: 201 (двісті одну) рослину роду коноплі (Cannabis), які згідно висновку експерта віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель у кількості п`ятдесяти і більше рослин.

В апеляції:

- прокурор просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвали новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог не оскаржуючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_6 , зазначає, що призначене покарання є занадто м`яким та не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що судом не враховано, що особу обвинуваченого, який вчинив інкримінований злочин в період воєнного стану, вину у скоєному не визнавав та зазначав, що вилучена рослина є дикоросла. При цьому судом не взято до уваги кількість вилученої рослини, яка склала 201 кущ коноплі, яка ретельно оброблялась, та вирощувалась спільно з кукурудзою, забезпечуючи умови маскування та приховування.

- обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у рішенні не вказано, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, оскільки безпідставно не взято до уваги покази спеціаліста ОСОБА_12 .

Звертає увагу, що в оскарженому вироку не вказано формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Вважає, протокол обшуку, який покладений в основу вироку недопустимим доказом, оскільки стороною обвинувачення в порушення вимог ст. 233 КПК України проведено дану слідчу дію, як невідкладну, при цьому будь-яких доказів такої невідкладності не надано, ухвала слідчого судді в цій частині також не вмотивована, у зв`язку з чим похідні докази від вказаної слідчої дії на підставі доктрини плодів отруйного дерева теж є недопустимими.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні прямі докази його винуватості, а також не доведено умислу саме на незаконне вирощування та посів, оскільки вилучені рослини є дикорослими, на підтвердження чого судом не надана належна оцінка показанням спеціаліста ОСОБА_12 .

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав доводи і вимоги апеляції прокурора, перевіривши і проаналізувавши апеляційні доводи сторін, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції дотриманні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його непричетність і недоведеність вини у вчиненні інкримінованого злочину з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та відсутності прямих доказів його вини та недоведеності умислу на незаконний посів та вирощування не є достатньо переконливими і обґрунтованими з огляду на таке.

Так, винуватість і причетність ОСОБА_6 до вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 310 КК України, підтверджена покладеними в основу вироку дослідженими безпосередньо судом доказами, які є належними та допустимими, оцінені судом в їх сукупності з точки зору їх достатності і взаємозв`язку.

Будучи допитаним в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 , який був залучений у якості спеціаліста пояснив, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , з-поміж кукурудзи були вирощені рослини роду конопель, навколо яких було все культивовано та прополено.

Також спеціалістом зазначено, що сама по собі конопля так вирости не могла, та могла бути висаджена в квітні місяці 2022 року.

Свідок ОСОБА_13 суду першої інстанції пояснив, що у 2022 році приймав участь у якості понятого під час обшуку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , в ході слідчої дії на городі серед кукурудзи бачив рослини роду конопель у кількості більше 100 одиниць, які були прополені.

Свідок ОСОБА_14 , яка приймала також участь у якості понятої під час обшуку, також підтвердила, що вході вказаної слідчої дії в її присутності на городі була вилучена конопля.

Крім того, свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції зазначив, що він бачив, як ОСОБА_6 прополював кукурудзу, яка була поруч з коноплею, про що він повідомив старості громади.

Звертається увага, що саме свідок ОСОБА_15 згідно електронного рапорту повідомив на службу 102 , про те, що 13 червня 2022 року о 12:23 годині, сусід на городі вирощує рослину наркотичного походження коноплю, зі слів заявника вона росте повсюди на городі.

Ствердження сторони захисту щодо неприязних відносин зі вказаним свідком, самі по собі не спростовують пред`явленого обвинувачення, оскільки викладені свідком фактичні обставини в результаті проведеної невідкладної слідчої дії виявились достовірними, так як в ході обшуку на вказаній земельній ділянці дійсно було виявлено та вилучено, 201 одиницю рослини коноплі.

Отже, наведені вище покази ОСОБА_15 є об`єктивними, достовірними та узгодженими з матеріалами справи, будь-яких обумов чи спотворень інформації під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, наведені вище свідчення, узгоджуються із показами свідка ОСОБА_16 , яка в суді першої інстанції зазначила, що є сусідкою обвинуваченого, та вона бачила на городі ОСОБА_6 з-поміж іншого кукурудзу, інші культури, та рослини роду конопель, свідок зауважила, що є агрономом та точно впевнена, що бачила коноплю.

Також, свідок звернула увагу, що ОСОБА_6 періодично приїжджає до матері та допомагає по господарству, що спростовує ствердження обвинуваченого про відсутность доказів того, що він безпосередньо приймав участь у вирощуванні та обробці городу.

Крім того, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 теж під час допиту у місцевому суді зазначали, про те, що ОСОБА_6 приїздив до матері та допомагав по городу. Так, усі ці свідки в своїх поясненнях вказували про те, що бачили ОСОБА_6 , який порався на городі.

Свідок ОСОБА_19 будучи допитаною у суді також зазначила, що їй повідомили робітники, які ремонтували дах на горищі, що бачили на сусідньому городі, де проживають ОСОБА_6 багато рослин коноплі.

Отже, за наведених вище показів свідків, доводи захисту щодо неповного викладення у вироку суду пояснень свідків, які вони надавали в суді не є слушними, оскільки судом взято в цілому та за основу лише ті основні свідчення, які мають істотне значення для справи, враховуючи, що кримінально процесуальним законом не передбачено дослівний виклад усіх наданих свідками свідчень, а тому порушень вимог закону, як на це вказує захист не вбачається.

Наведені вище покази свідків узгоджуються між собою, та не мають істотних суперечностей, а тому підстави вважати їх неправдивими, у суду відсутні.

Окрім того, наведені покази вказаних вище свідків узгоджуються та підтверджуються і дослідженими судом першої інстанції іншими доказами в їх сукупності, і взаємозв`язку, зокрема: протоколом обшуку від 13.06.2022 року, та відеозаписом до нього, відповідно до якого в присутності понятих було проведено обшук на території домоволодіння де проживає мати обвинуваченого, на якій були виявлені кущі схожі на коноплю у кількості 201

одинці які є рослинами роду конопель, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини обіг яких допускається для промислових цілей.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 25.07.2022 та 26.07.2022 року, які покладені в основу вироку, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_20 впізнали на фото за рисами обличчя ОСОБА_6 , як особу, яка оброблювала та культивувала рослини роду конопель. Також, відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.07.2022 року, за участю свідка ОСОБА_18 , останній впізнав ОСОБА_6 , як особу яка перебувала присадибній ділянці, що спростовує ствердження ОСОБА_6 про те, що він на цій ділянці город не обробляв.

Отже, за наведених вище обставин, доводи обвинуваченого щодо недоведеності умислу у незаконному посіві та вирощуванні, спростовуються наведеними вище доказами, а також поясненнями допитаного в суді першої інстанції спеціаліста ОСОБА_12 , який пояснив, що виявлена на присадибній ділянці конопля є культурною, тобто кимось посадженою вручну, висадженою у квітні місяці 2022 року.

Згідно дослідженого судом першої інстанції протоколу обшуку та відеозапису до нього, видно, що навколо виявлених рослин конопель все культивовано, та прополено, що свідчить про те, що рослина оброблялась та доглядалась, а не росла, як дикоросла хаотично, як на те вказує сторона захисту.

З огляду на це, слід зазначити, що рослину коноплі яка була заввишки 50 см у кількості 201 кущів, при обробці городу не було знищено, а з огляду на відсутність інших рослин окрім кукурудзи, свідчить про умисне збереження рослини.

Отже, за наведених вище обставин, колегія суддів вважає доведеною об`єктивну сторону складу інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, оскільки вказаними вище доказами підтверджено факт вирощування конопель, та причетність до скоєного ОСОБА_6 поза розумним сумнівом підтверджується показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , які беззаперечно вказували про те, що їх сусід ОСОБА_6 допомагав матері по господарству та обробляв город. Крім того, ОСОБА_6 , не спростовує того, що ним не було викорчивано рослину коноплі, а також і те, що йому було відомо, що рослина, яка росте в них на городі є саме конопля.

З урахуванням постійного проживання на вказаній території матері обвинуваченого та його регулярного відвідування, та надання постійної допомоги щодо обробки городу, слід вважати, що ОСОБА_6 був обізнаний про вирощування наркотичної речовини та приймав безпосередню у цьому участь здійснюючи обробку землі та прополювання між рядками де росла конопля.

Таким чином, судом першої інстанції об`єктивно встановлено характер та послідовність дій ОСОБА_6 пов`язаних з незаконним посівом та вирощування коноплі.

Доводи обвинуваченого щодо істотних процесуальних порушень під час проведення обшуку в порядку вимог ст. 233 КПК України та застосування положень плодів отруйного дерева, є неприйнятними.

У даному випадку, судом першої інстанції вказані обвинуваченим доводи щодо невідкладності даної слідчої дії з`ясовувалися і перевірялися, та судом надана належна оцінка відповідності вимогам закону проведеної слідчої дії.

Зважається на те, що проведення обшуку (огляду) житла чи іншого володіння особи без рішення суду в невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей чи майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, з дотриманням обмежень і умов, передбачених законодавством (статтями 214, 233, 237 КПК України), не порушує засади недоторканності житла чи іншого володіння особи, як на це вказує сторона захисту в апеляції.

Слід зауважити, що неможливість забезпечити збереження доказів без їх негайного відшукання і вилучення обумовлює невідкладну необхідність вжиття передбачених КПК процесуальних заходів з метою врятування (збереження) відповідного майна, зокрема шляхом проведення обшуку до отримання ухвали слідчого судді. При цьому висока ймовірність протягом короткого часу знищення таких доказів зумовлює невідкладність вжиття заходів з метою їх збереження.

В контексті проведення обшуку без попередньо отриманого судового дозволу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), наголошує в низці своїх рішень, зокрема в справах Kuzminas v. russia (заява № 69810/11 від 21 грудня 2021 року, § 22), K.S. and M.S. v. Germany (заява № 33696/11 від 6 жовтня 2016 року, § 42), Tortladze v. Georgia (заява № 42371/08 від 18 березня 2021 року, § 57), що мета виявити речові докази, які можуть бути корисними для кримінального розслідування серйозного злочину послідовно визнається Судом законною, позаяк вона переслідує інтереси громадської безпеки і пов`язана із запобіганням злочинам та захистом прав інших осіб.

З хронології подій даної слідчої дії, суд першої інстанції з`ясував, що 13.06.2022 року о 12:24 на лінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_15 про те, що сусід на городі вирощує коноплю, після чого в той же день, невідкладно о 16 годині в порядку вимог ст. 233 КПК України проведено обшук на території вказаного, де безпосередньо і було виявлено та вилучено 201 кущ коноплі.

Того ж дня, слідчим було винесено постанову про визнання речовим доказом вилученої в ході обшуку речовини рослинного походження, після чого одразу на наступний день слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук.

Згідно покладеної та дослідженої судом першої інстанції ухвали слідчого судді від 15 червня 2022 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, видно, що слідчим суддею також перевірялись правові підстави невідкладності проведеної слідчої дії, та за результатами розгляду клопотання було надано дозвіл на проведення обшуку, так як встановлено, що були достатні підстави для проникнення до володіння особи, оскільки це було зумовлено врятуванням майна, так як вилучені речі мають доказове значення у даному провадженні.

Отже, з огляду на те, що у органу досудового розслідування були об`єктивні відомості щодо вчинення ОСОБА_6 злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, здійснені заходи були виправданими, а проникнення до володіння особи є альтернативою попередньому отриманню ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук у ситуаціях, оскільки існували обґрунтовані побоювання, що за цей час майно буде знищено в разі дотримання ординарного порядку.

Такий висновок, узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №466/525/22.

Щодо доводів захисту щодо відсутності в матеріалах справи журналу судового засідання з допитом свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не є слушними, оскільки колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи наявний технічний запис з допитом вказаних свідків, при цьому журнал судового засідання за клопотанням прокурора був надісланий судом першої інстанції, а тому підстави для скасування судового рішення з цих мотивів відсутні.

З врахуванням вищенаведеного, при розгляді справи судом першої інстанції були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для її правильного вирішення, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, допитані всі особи, покази яких мали суттєве значення для справи.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні, оскільки, враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а висновки у судовому рішенні прямо випливають з аргументації, є чіткими, не допускають неоднозначного трактування, а тому, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції, і, вважає, необхідним у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого відмовити.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора з посиланням на м`якість призначеного обвинуваченим покарання судом також не є слушними, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За приписами ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Згідно з приписами ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

Згідно вироку, при обранні виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується посередньо, взято до уваги відсутність негативних наслідків в результаті вчиненого злочину, у зв`язку з чим суд вважав, що виправлення ОСОБА_6 , можливе без ізолювання від суспільства.

Крім того, колегія суддів зважає на відсутність обставин, що обтяжують покарання, та відомостей про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, враховується, що з часу вчинення інкримінованого йому злочину, обвинувачений будь-яких протиправних дій чи кримінально-караних діянь не вчиняв, дотримувався належної процесуальної поведінки, що саме по собі свідчить, що виправлення останнього можливе і без ізоляції від суспільства.

Звертається увага, що прокурором в апеляційній скарзі не наведено вичерпних доводів, з огляду на дані про особу обвинуваченого, які б слугували підставою для призначення більш суворого покарання, також не надано даних, що пост кримінальна поведінка останнього є негативною, а тому з огляду на дискреційні повноваження суду призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі врахував усі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та належну вмотивованість оскаржуваного вироку та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, у зв`язку із чим вважає за необхідне вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000577 від 13.06.2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4