Справа №522/5707/24
Провадження №1-кп/522/54/25
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в об`єднаних обвинувальних актах у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0001094 від 24.06.2020 року, № 0001408 від 01.11.2023 року та № 0000314 від 11.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Червона Гребля Чечельницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який притягується до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000537 від 24.10.2023 за ч. 1 ст. 366, ч 2 ст. 364 КК України (підтримання обвинувачення у ВАКС прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України), головного інженера ТОВ «УКРМЕЖБУД», депутата Одеської обласної ради, тел. 067-488-68-47,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст. 28 ч.2, ст.366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Сміла, Черкаської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимої, тел. НОМЕР_1 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.2, ст.366, ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки села Червона Гребля Чечельницького району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , директора ТОВ «УКРАЇНСЬКА ОБЛАСНА АГЕНЦІЯ З ПИТАНЬ САДІВНИЦТВА», тел. 97-035-03-98

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст. 28 ч.2, ст.366, ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Верхнячка, Скалівського району, Львівської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_5 , працюючого директором ТОВ «УКРМЕЖБУД», раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисники адвокат ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають об`єднані обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст. 28 ч.2, ст.366 КК України, ОСОБА_4 за ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.2, ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 за ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст. 28 ч.2, ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_6 за ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб з альтернативою внесення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується за ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.1 ст. 366 КК України у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0001094 від 24.06.2020 року, № 0001408 від 01.11.2023 року та № 0000314 від 11.03.2024 року. При цьому, сума збитків у вказаних провадженнях складає понад 18,5 мільйонів гривень. Отже, ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість злочинів та суворістю можливого покарання. При цьому, ОСОБА_6 впродовж значного періоду обіймає посаду директора ТОВ «Укрмежбуд», яка неодноразово приймала участь у державних закупівля, працівниками товариства є депутат ОСОБА_3 (головний інженер) та його дружина ОСОБА_4 (юрисконсульт), які також є обвинуваченими разом з ОСОБА_6 це зумовлює наявність кола впливових зв`язків у обвинуваченого. Майновий стан обвинуваченого та наявність у нього впливового кола зв`язків свідчать про реальну можливість впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності та в такий спосіб переховуватися від суду. Також відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 ч.1 п.п. 2, 3, 4, 5 КПК України. Так, ОСОБА_6 займаючи таку посаду і маючи доступ до документації та печаток підприємства, може спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності, зокрема щодо підробки нових документів, тиску, підкупу свідків, обвинувачених, інших учасників провадження.

Захисник ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вказала, що до затримання ОСОБА_6 вів добропорядний спосіб життя, сумлінно працював, має міцні соціальні зв`язки, родину, неповнолітніх дітей, при цьому, жодного разу він не порушував процесуальних обов`язків, які на нього покладалися, у зв`язку з чим просила застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію сторони захисту.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію колеги ОСОБА_8 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з альтернативою сплати застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.) гривень.

Ухвалою Приморського районного суду від 3 лютого 2025 року відносно ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 2 квітня 2025 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року, обвинуваченому ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Відповідно до статті 331 ч.3 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Суд вважає необхідним зазначити, що ризики щодо обвинуваченого, які були обґрунтовані в минулих ухвалах суду, продовжують існувати й надалі.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України. При цьому, кримінальні правопорушення передбачені ст. 190 ч.4, 191 ч.5 КК України, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. У зв`язку з чим суд вважає, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, він може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_6 як самостійно, так і через інших осіб, може здійснювати незаконний вплив на даних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказане підтверджує наявність стосовно обвинуваченого ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.3 КПК України.

Суд звертає увагу та те, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливих спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що вказані доводи сторони обвинувачення є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження. Будь-які відомості, які б могли свідчити про появу вищенаведених ризиків у суду на теперішній час відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з високою ймовірністю стосовно ОСОБА_6 продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Суд не вважає таким, що підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, оскільки з урахуванням існуючого обвинувачення, продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого є необхідним та виправданим заходом забезпечення кримінального провадження. При цьому, у світлі інкримінованих обставин справи, суд не вважає вказані обвинуваченим та стороною захисту доводи настільки переконливими, що вони могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 ч.1 п.п. 1, 5 КПК України.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також, слід зазначити, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та існуючого обвинувачення, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 є необхідним та виправданим заходом забезпечення кримінального провадження, а зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти встановленим ризикам, зокрема ризику можливого переховування від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому, продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з тим, при визначенні розміру застави, суд керується положеннями статті 182 ч.4 КПК України та рішенням ЄСПЛ у справі «Мантурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, враховує особу обвинуваченого, характер кримінальних порушень в яких він звинувачується, зокрема їх корисливий характер та розмір спричинених державі й територіальній громаді збитків та з урахуванням тривалості знаходження обвинуваченого під вартою, суд вважає можливим зменшити розмір застави з 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 гривень на 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176, 177, 182, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 травня 2025 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого справа №522/5707/24, провадження по справі №1-кп/522/54/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі Апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1