ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/376/25 Справа № 932/710/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 на ухвалу слідчого судді Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заявах про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заявах про кримінальне правопорушення.

Скоєне старшим солдатом ОСОБА_7 , що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що представником військової частини НОМЕР_1 до матеріалів скарги, на підтвердження відправлення заяви про кримінальне правопорушення, яку було відправлено на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ, долучено 2 копії чеку Укрпошта та копію роздруківки треку доставки листів.

Із наданих копій документів не можливо встановити, як відправника та і які саме документи було відправлено на адресу територіального управління, адже опис вкладення до листа суду не надано. Скаржник також зазначає, що заяву відправлено 08.01.2025, у той час як обидві копії фіскального чеку Укрпошти датовані 13.01.2025.

За тих обставин слідча суддя позбавлена можливості встановити, які саме документи і яка заява була відправлена на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ і хто був заявником.

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодився представник військової частини ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі останній просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в повідомлені командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.01.2025 року про вчинення старшим солдатом ОСОБА_7 діяння, що має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що повідомлення військової частини НОМЕР_1 про вчинення діяння, що має ознаки кримінального правопорушення з додатками, отримане Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську 15 січня 2025 року, що підтверджується трекінгом відправлень Укрпошти. 20 січня 2025 року, військовою частиною НОМЕР_1 подано скаргу, оскільки після спливу 4-х днів Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань так і не отримано.

Наголошує, що статтею 214 КПК України не передбачено обов`язку особи, що повідомляє про факт скоєння діяння, що має ознаки кримінального правопорушення направлення його листом з описом вкладень, при цьому подаючи скаргу в додатках копій матеріалів Військовою частиною НОМЕР_1 додано копію повідомлення про вчинення діяння, що має ознаки кримінального правопорушення в якому у додатках перелічено додані матеріали та вказано, що вони додані на 25 аркушах.

Щодо строку на апеляційне оскарження представник військової частини ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська винесена 23 січня 2025 року, підписана електронно цифровим підписом 26 січня 2025 року, а доставлена до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 лише 28 січня 2025 року.

Учасники судового провадження до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник військової частини та прокурор надіслали клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутністю.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. У зв`язку із чим, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 цієї статті Кодексу встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, представником військової частини НОМЕР_1 , 08 січня 2025 року за вих. № 275С, рекомендованим листом направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську повідомлення про скоєння старшим солдатом ОСОБА_8 діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

До повідомлення про вчинення діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, військовою частиною НОМЕР_1 , додані матеріали службового розслідування на 25 аркушах.

Так, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що старший навідник 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_7 , 16 грудня 2024 року, самовільно залишив місце служби, а саме місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та був відсутній на місці служби без поважних причин. Вказані обставини підтверджуються Актом службового розслідування проведеного за вказаним фактом, згідно з яким військовослужбовець самовільно без поважних причин залишив місце розташування підрозділу та був відсутній на місці служби більше 3 діб. У період самовільного залишення місця служби, на лікарняному не перебував, направлення на проходження військово лікарської комісії йому не надавалось, відпустка не надавалась, у відрядження не направлявся, серед загиблих та безвісті зниклих не обліковувався. Повідомлення щодо застосування запобіжних заходів по відношенню до військовослужбовця від правоохоронних органів не надходили.

Отже, повідомлення військової частини НОМЕР_1 , містить достатні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_7 .

Вказане повідомлення спрямоване на адресу ТУ ДБР у м. Краматорську, однак в порядку ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР не внесені.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги військової частини з підстав, що неможливо встановити які саме документи і яка заява відправлена на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ і хто є заявником.

Так, матеріали судового провадження містять копії фіскального чеку Укрпошти, при цьому вимоги діючого КПК України не зобов`язують заявника про вчинення кримінального правопорушення доводити, окремими доказами, факт звернення із заявою до правоохоронних органів.

У колегії суддів відсутні підстави вважати недостовірними твердження представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про направлення повідомлення про вчинення злочину солдатом ОСОБА_7 до ТУ ДБР, оскільки заявник не обмежений строком звернення про вчинення злочину та внесення відомостей до ЄРДР, а тому в разі відсутності такого повідомлення, військова частина мала можливість звернутись із вказаною заявою в будь-який період часу. Отже, відсутні підстави стверджувати про направлення повідомлення про вчинення злочину саме 08.01.2025 року, окрім як реального його направлення.

Твердження слідчого судді про обов`язок складання опису вкладення на підтвердження відправки конкретного повідомлення, не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, колегією суддів враховується, що Військова частина НОМЕР_1 , відповідно до бойових розпоряджень Головнокомандувача Збройних Сил України, постійно знаходиться в зоні виконання бойових завдань та постійно бере безпосередню участь у бойових діях, здійснює заходи, необхідні для забезпечення оборони та збереження територіальної цілісності України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, постійно перебуває безпосередньо в районах їх здійснення, в тому числі на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Посилання слідчого судді, що скаржник зазначає, що заяву відправлено 08.01.2025 року, у той час як обидві копії фіскального чеку Укрпошти датовані 13.01.2025 року не може слугувати підставою до відмови в задоволенні скарги військової частини, оскільки 08 січня 2025 року датоване повідомлення про вчинення злочину, при цьому відправлене 13.01.2025 року, а відповідно до трекінгу відправлення отримано ТУ ДБР розташованому у м. Краматорськ 15.01.2025 року.

Також, на переконання колегії суддів, поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею незаконно відмовлено у задоволенні скарги військової частини, оскільки підстави відмови не ґрунтуються на вимогах закону та крім того є необґрунтованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст. 412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Приймаючи нове рішення, колегія суддів враховує, що повідомлення військової частини НОМЕР_1 щодо вчинення злочину солдатом ОСОБА_7 , містить достатні дані, які дозволяють внести відповідні відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести ряд необхідних слідчих дій.

Кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається, та які свідчать про вчинення правопорушення. Слідчий суддя повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє встановити попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення. При цьому, заявник особисто несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення, що зобов`язує його посилатись тільки на обставини, які відповідають дійсності.

Отже, з моменту отримання 15.01.2025 року, повідомлення військової частини НОМЕР_1 про вчинення злочину солдатом ОСОБА_7 , посадові особи ТУ ДБР, не пізніше 24 годин повинні були внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленнями військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, слід задовольнити, зобов`язавши уповноважену посадову особу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, внести відомості в ЄРДР за повідомленнями ВЧ НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 - задовольнти.

Ухвалу слідчого судді Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заявах про кримінальне правопорушення скасувати та постановити нову.

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заявах про кримінальне правопорушення задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в повідомленні командира Військової частини НОМЕР_1 від 08 січня 2025 року, за вих. № 275С про вчинення старшим солдатом ОСОБА_7 , діяння що має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді