Справа № 367/6880/24
Провадження по справі № 1-кп/367/868/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03.04.2024 року за № 0000419 та 30.06.2024 року за № 0000271 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз:

вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

14.05.2024 року скеровано до Шевченківського районного суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_4 , 02.04.2024, близько 11.30 год. (точний час досудовим розслідування не встановлено), який правомірно перебував поблизу вулиці Полтавська, 31-Н у місті Ірпінь Бучанського району Київської області виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - велосипеду марки «Topride» моделі «611 29» сіро-салатового кольору, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ, таємно викрав велосипед марки «Topride» моделі «611 29» сіро-салатового кольору, який знаходився за адресою: вулиця Полтавська 31-Н в місті Ірпінь Бучанського району Київської області.

У подальшому ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 5233 (п`ять тисяч двісті тридцять три) гривень 33 коп.

Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Крім того, 29 червня 2024 року, близько 18 год 00 хв ОСОБА_4 , знаходячись в лісосмузі поблизу Ірпінського міського пляжу, розташованому неподалік вулиці Покровської в м. Ірпінь Бучанського району Київської області, на землі помітив прозорий поліетиленовий пакет із пазовою застібкою, із вмістом кристалічної речовини бежевого кольору.

Усвідомлюючи, що виявлена ним кристалічна речовина бежевого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP для власного вживання, без мети збуту.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, підняв та помістив вищевказаний поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалічної речовини бежевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, до лівої кишені своїх шортів, таким чином незаконно придбав шляхом знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання до 19 год 25 хв того ж дня.

Після цього, ОСОБА_4 попрямував у власних справах. Цього ж дня, а саме 29 червня 2024 року ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вищевказану кристалічну речовину бежевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, яка за вищевказаних обставин ним незаконно придбана, йдучи поблизу будинку № 2-Д по вулиці Миру м. Ірпінь Бучанського району Київської області о 19 год 11 хв був зупинений працівниками поліції порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

На запитання поліцейського, щодо наявності у ОСОБА_4 при собі заборонених обігом предметів чи речовин, останній повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНІ в Київській області і в ході огляду місця події, який проводився 29.06.2024, в період часу з 19 год 25 хв по 19 год 29 хв, на ділянці місцевості, поблизу буд. 2-Д по вул. Миру м. Ірпінь Бучанського району Київської області, у ОСОБА_4 , у присутності двох понятих був виявлений та вилучений поліетиленовий пакет із пазовою застібкою із вмістом кристалічної речовини бежевого кольору.

Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, в наданій на дослідження кристалічній речовині бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в наданій речовині становить 0,285 г.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, надав змістовні пояснення. У вчиненому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, у призначенні покарання погодився з думкою прокурора.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винними у вчиненні кримінальних правопорушень. Просив призначити ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 років обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, міру покарання просила обрати обвинуваченому згідно з чинним законодавством України.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та своїми умисними протиправними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою, скоїв кримінальне правопорушення в період дії іспитового строку випробування після постановлення вироку відносно нього, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває. Шкода завдана кримінальним правопорушенням не відшкодована потерпілій.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання

ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та обмеження волі в рамках, наближених до нижньої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та санкцією ч. 1 ст. 309 КК України

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України у період іспитового строку, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, суд, при призначенні покарання ОСОБА_4 не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України після постановлення вирокуСвятошинського районного суду міста Києва від 19.06.2023, суд вважає за необхідне з застосуванням положень ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2023, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи, що за даним вироком ОСОБА_4 вирішено призначити покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що з метою належного виконання цього вироку щодо ОСОБА_4 до набрання ним законної сили слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 185, 309 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, із врахуванням положення ст. 72 КК України - менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання з таким їх співвідношенням: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У порядку ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, що не відбуте за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України призначивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду та з цього часу обчислювати початок строку відбуття покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром експертизи у розмірі 2271,84 грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

трос із замком, який упаковано до спец. пакету НПУ№INZ2024622 - повернути власнику.

поліетилований зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини бежевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою в речовині 0,285 г, запакований у полімерний пакет експертної служби №0004089, яке зберігається у камері зберіганні речових доказів Бучанської РУП ГУНП в Київській області (м. Боярка, вул. Хрещатик, 88) знищити;

CD R диски з камер відео спостереження «Безпечне місто» залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію протягом 30 днів із дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1