УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 643/23283/21

провадження № 51-70 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року щодо останнього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом було констатовано, зокрема, порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, при цьому роз`яснено порядок усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У межах наданого судом строку захисник надав уточнену касаційну скаргу, проте зазначених у вказаній ухвалі недоліків в повному обсязі не усунув та допустив нові недоліки, які перешкоджають Суду відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника з огляду на таке.

Так, за приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

В касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить змінити вирок суду апеляційної інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання щодо незастосування до нього ст. 75 КК України, зазначивши, що вирок, ухвалений судом першої інстанції на підставі закону України про кримінальну відповідальність із застосуванням ст. 75 КК України є законним та обґрунтованим. При цьому захисник не враховує, що оскарженим вироком суду апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції в частині призначеного покарання.

Таким чином, заявлені захисником у касаційній скарзі вимоги до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду не відповідають вимогам ст. 436 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року щодо останнього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3