Провадження № 1-кс/742/1902/24
Єдиний унікальний № 742/6615/24
У Х В А Л А

іменем України

12 грудня 2024 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні матеріали скарги т.в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб Прилуцького відділу Національної поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Свою скаргу мотивує тим, що службово-посадовими особами КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО вчинено злочин, а саме: доведення закладу до банкрутства, нецільове використання коштів попереднім керівництвом, шахрайські дії та наклеп на теперішнього виконуючого обов`язки керівника як спроба уникнути відповідальності. На кінець 2023 року в закладі КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО директором якого був ОСОБА_4 було виявлено заборгованість за результатами перевірки НСЗУ стосовно повернення надмірно виплачених коштів в сумі 548 731 грн. 68 коп. та були допущені даним керівником правопорушення у сфері трудового законодавства, що відобразилися у невиплаченій за 28 постановою Кабінету Міністрів заробітній платі звільненим у жовтні 2023 року працівникам підприємства, що потягнуло за собою судові позови та арешт коштів виконавчою службою за рахунками закладу в сумі 28 700 грн. Знаючи про борги підприємства власник-засновник закладу в обличчі в.о. голови районної ради ОСОБА_5 навмисно передавши інші будівлі адміністративні одиниці які були складовими частинами КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО в сухополов?янську громаду відокремила службове приміщення за адресою м. Прилуки, вул. Київська буд. 98 залишивши юридичну особу за якою накопичились борги великих розмірів. Тим більше за всіма електронними реєстрами державних сайтів з 30.01.2018 року КНП «ЦПМСД» ПРР 40 зареєстровано в стані припинення і за рішенням сесії восьмого скликання від 05.05.2021 року є чинним орендарем Сухополов?янської сільської ради яка є його чинним балансоутримувачем. Додатковим підтвердженням вищенаведених фактів є те, що підприємство сплачує протягом 2024 року залишившись без додаткових засобів фінансування податки Сухополов?янську ОТГ.

Також повідомляє про те, що заклад потребує від правоохоронних органів негайної перевірки в розрізі нецільового використання державних коштів, шахрайських дій з боку директора ОСОБА_4 який навмисно не виплачував працівникам кошти, що було доведено у судовому засіданні, а проводив закупівлі на 60 000 грн. як указано на сайті «калоприймачів».

Також просить здійснити перевірку стосовно діяльності т.в.о. директора ОСОБА_6 яка отримавши за 5 місяців своєї діяльності більш як 1 500 000 грн. на фактично працюючий колектив з 11-ти чоловік встигла списати практично всю суму коштів залишивши на балансі закладу всього 41 000 грн. На кошти які даний керівник отримувала з НСЗУ вона укладала окрім офіційного працевлаштування цивільно-правові договори на надання послуг на ОСОБА_7 30 000 грн., ОСОБА_8 20 000 грн., ОСОБА_9 30 000 грн. в договорах зазначається, що дані працівники надавали їй послуги стосовно складання звітів які і так повинні були складатися за їх функціонально-посадовими обов`язками і це враховуючи те, що за штатним розписом офіційна заробітна плата працівників складала 7 400 грн.

Також ОСОБА_10 подавала засновнику завідомо неправдиві і сфальсифіковані фінансові звіти по фінансовому плану роботи підприємтсва у фінансовий план розрахунку коштів входили нарахування на працівників які вже протягом тривалого часу не працювали в закладі, жінки які були в декретній відпустці, лікар та водій, що перебувають на службі в ЗСУ. Згідно цього фіктивного фінансового плану на цих відсутніх на підприємстві працівників нараховувались грошові кошти які потім керівник ділила між собою, бухгалтером та відділом кадрів. Під час свого звільнення будь-які відомості про складання такого плану нарахування надлишкових коштів собі та своїм приплічникам ОСОБА_10 знищила як з документації так і з комп`ютерних носіїв. До заяви додає копії які вона встигла зняти на мобільний пристрій, що свідчить про те, що засновнику було відомо про злочинні дії ОСОБА_10 та вони стали співучасниками розкрадання державного майна та надходжень, що підтверджується тим, що засновник відмовляється надати їй копії фінансового плану прийнятого попереднім керівником по звітах фінансового року. Наприкінці своєї каденції ОСОБА_10 заздалегідь знаючи про сплановану ліквідацію закладу охорони здоров`я передала власнику-засновнику в оперативне управління два дороговартісних автомобілі які рахувались на балансі закладу.

З 06.06.2024 року коли заявницю призначили на посаду в.о. директора КНІ «ЦПМСД» ПРР ЧО звернулась до власника 16.09.2024 року з проханням надати належну документацію про надходження та придбання статистичну звітність про рух основних засобів, але на сьогоднішній день районною радою відповідь їй так і не була надана, що порушує статтю 23 Закону України про доступ до публічної інформації. Також звертались до власника з проханням на виділення додаткових коштів на що була відповідь, що виділення коштів місцевого бюджету на даний заклад не передбачено. Так як наприкінці вересня в закладі працював один лікар у якого на 50% від норми було зареєстровано декларацій з населенням за програмою Медичних гарантій власних коштів почало не вистачати на те щоб покрити витрати закладу та виплачувати заробітну плату, що призвело до того, що більшість працівників окрім неї і медичної сестри розрахувались. 28.10.2024 року власника закладу було завчасно повідомлено про те, що розрахувалися 2 лікаря-сумісника яких заявниця нещодавно взяла на роботу, середній та молодший медичний персонал. Натомість щоб визначитись і прийняти рішення з приводу роботи закладу керівництво районної ради почало вимагати від неї її негайного звільнення та медичної сестри.

Знаючи, що у неї відсутня на роботі бухгалтер або економіст в.о. голови районної ради ОСОБА_5 наразі вимагає бухгалтерську економічну документацію та дані, що можливо на її думку порушують Закон України «Про надання персональних даних громадян». Так як власник-засновник закладу не здійснює фінансування закладу та перевищує свої службові повноваження намагаючись перекласти серйозну кримінальну відповідальність по банкрутству КНП «ЦПМСД» ПРР 40 на останнього керівника тобто на відповідальність заявниці, тому заявником і подано до суду скаргу з проханням за вищенаведеними фактами вчинення злочинів відкрити та розпочати службове розслідування, внести вищенаведену інформацію в ЄРДР, ініціювати перевірку закладу відповідними органами, що розглядають розкрадання в особливо великих розмірах державних коштів та державного майна.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 19 листопада 2024 року відкрито провадження за скаргою т.в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прилуцького відділу Національної поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та призначено розгляд справи. Зобов`язано Прилуцький відділ Національної поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області надати матеріали перевірки за заявою т.в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник Прилуцького районного відділу поліції в судове засідання повторно не з`явився. Проте на виконання ухвали суду від 19.11.2024 надіслав копію заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину від 13.11.2024 та копію пояснення ОСОБА_3 від 13.11.2024. Матеріали перевірки відділом поліції за заявою т.в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 , суду не надано, оскільки станом на 09.12.2024 матеріали перебувають на розгляді у поліцейських Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян».

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу та докази на її обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2024 року до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області т.в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення злочину службовими посадовими особами відносно роботи закладу в рамках кримінального процесуального законодавства ст. 219 ККУ та нецільового використання коштів попереднім керівником закладу ОСОБА_10 . Також засновниками закладу порушено трудове законодавство: ненадання відповідних рішень, бездіяльність після повідомлення про звільнення більшості працівників від 28.10.2024.

Вказана заява була прийнята та зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 13 листопада 2024 року за №15120, як того і вимагають положення кримінального процесуального закону.

Згідно повідомлення Прилуцького відділу поліції станом на 09.12.2024 матеріали перебувають на розгляді у поліцейських Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян».

Отже, посадовими особами Прилуцького районного відділу поліції були повністю виконані положення ч.4 ст. 214 КПК України.

При цьому, виходячи зі змісту положень ст. 214 КПК України, саме слідчий або прокурор наділені повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені всі без винятку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, як безпідставно вважають заявник та її представник, ці відомості мають бути перевірені слідчим або прокурором, щоб гарантувати кожній особі захист від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Не можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відомості про вчинення кримінального правопорушення у разі, якщо викладені в заяві обставини свідчать про те, що поставлені питання є предметом вирішення в порядку цивільного, адміністративного або ж господарського судочинства.

На думку слідчого судді дані обставини, які викладені у заяві та доданих документах не свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення.

Категорично невірним є тлумачення скаржником вимог кримінального процесуального закону в тій частині, що правоохоронні органи зобов`язані вносити будь-які відомості та щодо будь-яких осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не перевіряючи обґрунтованість та доведеність повідомлених обставин.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення має бути обґрунтованим та підтвердженим тими доказами, які достатні на етапі вирішення питання про наявність чи відсутність ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке у подальшому можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Без дотримання цих вимог будуть порушені права громадян, які будуть беззахисними перед безпідставними та непідтвердженими звинуваченнями.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Під час судового розгляду слідчий суддя перевірив наведені т.в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 обставини, які заявник вважає кримінально карними діями особи, та не вбачає підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303,304,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги т.в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11