Справа № 206/137/25
Провадження № 1-кп/206/195/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 26 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новгородське м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2023 року приблизно о 21 годин 10 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався в межах населеного пункту, в темний час доби, по проїзній частині з боку вул. Горлівській у напрямку вул. Слов`янській, селища Нью-Йорк, м. Торецька, Донецької області.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю приблизно 90.0 км/год, яка перевищувала максимально дозволену швидкість руху транспортного засобу в межах населеного пункту, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом застосування своєчасного гальмування, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на вибоїну в асфальтованому покритті, розташовану при в`їзді на вулицю Слов`янську селища Нью-Йорк м. Торецька Донецької області, після чого виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд лівою передньою частиною кузова автомобіля на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла на узбіччі.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги пунктів 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9 (б). «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_6 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньо-нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, пошкодження капсульно-звя`зкового апарату лівого колінного суглоба. Вказана травма у своєму клінічному перебігу ускладнилась розвитком гнійно-некротичного запалення м`яких тканин з розвитком флегмони правої гомілки та стегна, виражених явищ поліорганної недостатності, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечникова» Дніпровської обласної ради». Стосовно живої особи вказана травма мала би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

16 січня 2025 року між прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в обсязі висунутого йому обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю. Крім того, надав прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 січня 2025 року між прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000001.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків:

-не відлучатись із населеного пункту м. Вишгород Київської області, в якому він перебуває, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України документально підтверджені витрати за проведення судово інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо-транспортних пригод» оформлених висновками експертів №СЕ-19/113-24/3632-ІТ від 11 липня 2024 року в розмірі 2 271,84 гривень, №СЕ-19/113-24/7094-ІТ від 18 грудня 2024 року в розмірі 2 397,70 гривень, а усього 4 669,54 гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2101, уламок дзеркала в пластиковому корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 29 травня 2024 року на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фрагмент автомобільного дзеркала в пластиковому корпусі.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1