Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2024 скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб (прокурорів) Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, повернуто.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заявник не надав докази звернення до Офісу Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення, датованою 23.10.2024.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як зазначає заявник, він перебуває в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор", а тому позбавлений можливості надати докази на підтвердження факту звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В скарзі, поданій слідчому судді, він вказав, що подав до Офісу Генерального прокурора повідомлення про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.372, 374 КК України, і на момент складання скарги відомості до ЄРДР внесені не були. До скарги, дійсно, не було додано документи на підтвердження факту звернення із заявою, однак ця обставина не може безумовно свідчити, що такого звернення не було, що він не дотримав строк оскарження бездіяльності, і у разі виникнення сумнівів з цього приводу слідчий суддя мав перевірити ці питання, чого зроблено не було. До того ж, кримінальним процесуальним законом не встановлено конкретні вимоги до скарги, поданої в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, і не покладено на особу, яка подає скаргу, обов`язки надавати будь-які докази. З огляду на викладене вважає, що слідчим суддею порушено вимоги Конституції України, КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник та Офіс Генерального прокурора належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 висловив прохання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а прокурор не повідомив про причини неприбуття. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити.

З матеріалів провадження вбачається, що 27.10.2024 ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, подав скаргу на бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою (повідомленням) до ЄРДР. У цій заяві він повідомляв про вчинення працівником Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 255, 374 КК України. Як вказував заявник, станом на час складання скарги всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були. Тому просив зобов`язати прокурорів Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за його повідомленням.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що заявник не надав докази звернення до Офісу Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення, датованою 23.10.2024. А тому неможливо перевірити, чи дійсно ним подавалася така заява до Офісу Генерального прокурора, обставини, вказані у скарзі, у тому числі дотримання строків оскарження бездіяльності. Що стосується відповіді з Офісу Генерального прокурора № 27/2-79569ВИХ-24 від 02.10.2024, то з неї не вбачається, яке саме звернення ОСОБА_5 отримано, та дату його отримання.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується і вважає їх безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до скарги на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 долучив копію повідомлення про злочин, датованого 23.10.2024, з чого вочевидь випливає, що вказана раніше відповідь була надана на інше звернення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Що ж стосується вимог до скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, а також додатків до таких скарг, то вони кримінальним процесуальним законом не передбачені, про що слушно вказує в апеляційній скарзі заявник. До того ж, незрозуміло, які докази може надати особа, яка утримується в слідчому ізоляторі.

Отже, отримавши скаргу на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування, за наявності інформації про орган, бездіяльність якого оскаржується, та певні реквізити заяви, слідчий суддя мав можливість отримати інформацію про її надходження до Офісу Генерального прокурора та перевірити дотримання строку оскарження бездіяльності шляхом направлення запиту або виклику в судове засідання прокурора.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані не були, оскільки не встановивши достовірно протилежне та висунувши додаткові вимоги стосовно додатків до скарги, слідчий суддя повернув її з підстав, які не передбачені законом.

А тому, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду в суді першої інстанції і задоволення апеляційних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2024 скаргу, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб (прокурорів) Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3