Справа № 308/2313/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002352 від 25.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,в якому останній просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- транспортний засіб марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 , який був поміщений на спец майданчик за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 13;

- техпаспорт до автомобіля № СТХ 323646, який був поміщений до спец пакету PSP 1470149;

- мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», з моб. номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , який був поміщений до спец пакету RIC2174994.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників ДПСУ про те, що 24.12.2024 року близько 08:00 год., при собі незаконного перетину державного кордону України за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, було затримано двох громадян України.

В межах розслідування даного кримінального провадження, 14.02.2025 року, за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, поблизу буд. 77, в порядку ст. 234 КПК України на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук транспортного засобу марки «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_1 », в ході якого було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 , який був поміщений на спец майданчик за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 13;

- техпаспорт до автомобіля № СТХ 323646, який був поміщений до спец пакету PSP 1470149;

- мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», з моб. номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , який був поміщений до спец пакету RIC2174994.

Таким чином, слідчий стверджує, що органом досудового розслідування зібрано достатніх даних про те, що вищевказані предмети містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дані об`єкти підпадають під визначення речового доказу згідно ч.1 ст. 98 КПК України.

Зазначає, що 14 лютого 2025 року вилучений транспортний засіб марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 , який був поміщений на спец майданчик за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 13; техпаспорт до автомобіля № СТХ 323646, який був поміщений до спец пакету PSP 1470149 та мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», з моб. номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , який був поміщений до спец пакету RIC2174994 визнано речовим доказом, так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявне клопотання про розглядбез його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, одна представником власника майна адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні клопотання просить відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшла висновку, що воно не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002352, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що:

«До Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників ДПСУ про те, що 24.12.2024 року близько 08:00 год., при собі незаконного перетину державного кордону України за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, було затримано двох громадян України.»

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2025 року, надано дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі марки «Opel Corsa» з vin-кодом: НОМЕР_2 , д.н.з. « НОМЕР_1 », яким користується ОСОБА_6 .

Згідно протоколу обшуку від 14.02.2025 року, було проведено обшук транспортного засобу марки «Opel Corsa», д.н.з. « НОМЕР_1 »,, в ході якого виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 , який був поміщений на спец майданчик за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 13;

- техпаспорт до автомобіля № СТХ 323646, який був поміщений до спец пакету PSP 1470149;

- мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», з моб. номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , який був поміщений до спец пакету RIC2174994.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 14.02.2025 року вищевказані вилучені речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002352 від 25.12.2024.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучений мобільний телефон є речовим доказами у даному кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Однак, що стосується клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » та техпаспорт до автомобіля,то такі визнані речовим доказами в рамках вказаного кримінального провадження, яке наданий час не розглянуто, однак органом досудового розслідування не наведено підстав для необхідності накладення арешту у вигляді заборони користування даним майном, оскільки додаткової, повторної, комплексної, комісійної експертизи не призначено. Окрім того, згідно вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Беручи до уваги наведене та те, що транспортний засіб належить ОСОБА_6 , яка не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль в частині заборони розпорядження даним майном та передати його власнику на відповідальне зберігання до розгляду даного кримінального провадження.

У зв`язку з чим клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, , 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002352 від 25.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений під час обшуку від 14.02.2025 року мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», з мобільним номером НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , який був поміщений до спец пакету RIC2174994.

Накласти арешт, шляхом накладення заборони розпорядження автомобілем марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 .

Покласти на ОСОБА_6 обов`язок забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу марки «Opel Corsa», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », з vin-кодом: НОМЕР_2 у переданому вигляді, до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку, до завершення розгляду кримінального провадження № 0002352, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.12.2024.

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження майна.

У решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1