КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/539/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 10.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43974/24-к за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: флеш-носій «GP 16 GB micro SD», картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_1 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_2 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_3 , чохол з під візитниці з картоутримувачем «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім картою, флеш-носій марки «TRANSCEND 8 GB micro SD» з перехідником «Goodram», флеш-носій марки «KINGSTON 64 GB micro SD» з перехідником «KINGSTON», флеш-носій марки «SANDISK» об`ємом 1ТВ в корпусі блакитного кольору, мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12» блакитного кольору з сім картою IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , аркуш паперу з чорновими записами,блокнот сіро-червоного кольору, картоутримувач «Vodafone» з номером НОМЕР_7 з забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги доводи власника майна і його представника щодо відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження факту причетності ОСОБА_6 до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подане з пропуском строку в 48 годин та слідчий суддя має розглянути дане клопотання не пізніше 72 годин із дня надходження до суду відповідного клопотання. Дані норми процесуального закону не були дотриманні.

В судове засідання у справі прокурор та представник не з`явилися. Жодних клопотань від останніх про відкладення розгляду справи не надходило.

Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 22.01.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 240 КК України.

10.10.2024 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43974/24-к за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук.

10.10.2024 року постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 вилучене майно під час обшуку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 22.01.2021 року.

10.10.2024 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку 10.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43974/24-к за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: флеш-носій «GP 16 GB micro SD», картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_1 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_2 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_3 , чохол з під візитниці з картоутримувачем «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім картою, флеш-носій марки «TRANSCEND 8 GB micro SD» з перехідником «Goodram», флеш-носій марки «KINGSTON 64 GB micro SD» з перехідником «KINGSTON», флеш-носій марки «SANDISK» об`ємом 1ТВ в корпусі блакитного кольору, мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12» блакитного кольору з сім картою IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , аркуш паперу з чорновими записами,блокнот сіро-червоного кольору, картоутримувач «Vodafone» з номером НОМЕР_7 з забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 10.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43974/24-к за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: флеш-носій «GP 16 GB micro SD», картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_1 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_2 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_3 , чохол з під візитниці з картоутримувачем «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім картою, флеш-носій марки «TRANSCEND 8 GB micro SD» з перехідником «Goodram», флеш-носій марки «KINGSTON 64 GB micro SD» з перехідником «KINGSTON», флеш-носій марки «SANDISK» об`ємом 1ТВ в корпусі блакитного кольору, мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12» блакитного кольору з сім картою IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , аркуш паперу з чорновими записами,блокнот сіро-червоного кольору, картоутримувач «Vodafone» з номером НОМЕР_7 з забороною користування та розпорядження вказаним майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки воно в даному кримінальному провадженні відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам представника, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Перевіряючи доводи апелянта, щодо пропуску стороною обвинувачення строку в 48 год. для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів провадження, обшук було проведено 10.10.2024 року. З клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно прокурор звернувся до Печерського районного суду м. Києва 10.10.2024 року, дата зазначається на клопотанні, тобто в той же день після проведення обшуку.

Вказані відомості, що містяться у матеріалах провадження, засвідчують факт дотримання стороною обвинувачення визначених законом строків.

Доводи апелянта, щодо порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання, який становить 72 год., також не заслуговують уваги. Оскільки, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого суддів, що міститься (том. 1 ст. 89) слідчого суддю було визначено 22.10.2024 року та розгляд клопотання було призначено на 25.10.2024 року, тобто в рамках строку визначеного процесуальним законом.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких просить апелянт скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам апелянта, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 10.10.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/43974/24-к за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: флеш-носій «GP 16 GB micro SD», картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_1 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_2 , картоутримувач «Київстар» з номером НОМЕР_3 , чохол з під візитниці з картоутримувачем «Київстар» з номером НОМЕР_4 та сім картою, флеш-носій марки «TRANSCEND 8 GB micro SD» з перехідником «Goodram», флеш-носій марки «KINGSTON 64 GB micro SD» з перехідником «KINGSTON», флеш-носій марки «SANDISK» об`ємом 1ТВ в корпусі блакитного кольору, мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12» блакитного кольору з сім картою IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , аркуш паперу з чорновими записами,блокнот сіро-червоного кольору, картоутримувач «Vodafone» з номером НОМЕР_7 з забороною користування та розпорядження вказаним майном, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3