КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 11-кп/824/5528/2024 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000602,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Дубечня Київської області, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, з середньотехнічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 11 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 березня 2023 року і до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Судом визнано доведеним, що 26 березня 2023 року близько 09 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у кімнаті, що розташована у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , під час вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, у зв`язку з чим у ОСОБА_7 , у відповідь на завдані ОСОБА_9 словесні образи, виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 26 березня 2023 року близько 09 години 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній з кімнат будинку, який розташований за вищевказаною адресою, діючи умисно, з мотивів помсти за словесні образи, бажаючи настання смерті потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в праву руку сокиру та знаходячись в положенні стоячи, наніс ОСОБА_9 множинні удари в область голови та правої верхньої кінцівки, а саме, у тім`яно-потиличну область зліва та задню поверхню правого передпліччя.

Одразу після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні будинку за вищезазначеною адресою, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, наніс ОСОБА_9 не менше чотирьох ударів лівою та правою руками, у ліву та праву виличну області, а також верхню та нижню повіку правого та лівого ока. Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, доводячи свій злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця, взявши у праву руку кухонний ніж, хаотично наніс останній множинні удари в область голови та тулуба, а саме в область верхньої третини лівої лопатки, ліву надлопаточну область, область лівого кінця верхньої губи, лівої внутрішньої раковини, поперекову область справа.

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 не менш 23-25 травматичних впливів та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: а) забійної рани (верхньої повіки лівого ока); б) рубаних ран (у тім?яно-потиличній області зліва; крововилив у м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні у тім?яно-потиличної області ліворуч; перелом кісток склепіння та основи черепа; крововилив під оболонки, у речовину й шлуночки головного мозку; набряк головного мозку; в) рубаних ран (по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині); травматичної ампутації правої кисті; г) колото-різаних ран (в проекції верхньої третини лівої лопатки довжиною по зонду до 2,7 см; - в лівій надлопаточній області - рану довжиною по зонду близько 2,9см; - у лівого кінця верхньої губи - рану довжиною по зонду близько 0,7см; - у лівої вушної раковини - рану довжиною по зонду близько 0,7см; - у поперековій області справа - рани довжиною по зонду до 3,4см; д) синців (у лівій виличній області, у правій виличній області, на верхній та нижній повіці правого та лівого ока), і таким чином умисно вбив ОСОБА_9 .

Комплекс тілесних ушкоджень, що зазначені в п.п. б) в) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження, що зазначені у п.п. а, г) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не більше ніж 21 день, у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Тілесні ушкодження, що зазначені у п. д) відносяться до легких тілесних ушкоджень, у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть ОСОБА_9 настала від рубаних поранень голови.

Захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій, у апеляційній скарзі просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 рокузмінити, визнати обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , щире каяття як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 7 років.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 у суді першої інстанції щиро розкаявся у вчиненому злочину та просив вибачення у потерпілого, під час досудового розслідування активно сприяв досудовому розслідуванню, надав показання про відомі йому обставини справи, які він пам`ятав, добровільно брав участь у слідчому експерименті, під час якого відтворив обставини події, жодним чином не приховував обставини вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду про доведеність виниОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.

Як убачається зі змісту вироку, призначаючипокарання ОСОБА_7 , суд першої інстанціїу повній мірі дотримався положень ст. 65 КК України, зокремаврахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп'яніння, обставини його вчинення та суспільну небезпечність вчиненого протиправного діяння, а також дані про особу обвинуваченого, який визнав свою вину, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується негативно.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що не вбачає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, належним чином вмотивувавши таку позицію.

Також, і на переконання колегії суддів, доводи сторони захисту про наявність обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є неспроможними.

Як вбачається з усталеної практики Верховного Суду, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, як убачається із матеріалів кримінального провадження, поведінка обвинуваченого, як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду у суді першої та апеляційної інстанцій, не свідчать про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд, співчуття потерпілому. Обвинувачений в судовому засіданні не дав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, а лише зазначив, що жалкує, оскільки вчинення цього злочину негативно вплинуло на його життя та життя його родини, при цьому не вказав про життя, якого він позбавив ОСОБА_9 , не вибачився не відшкодував завдану моральну шкоду, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину (Постанова ВС у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20).

Призначене судом першої інстанції покаранняОСОБА_7 , в повній мірі узгоджується з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, доводи апелянта щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є необґрунтованими, а відтак відсутні підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як: призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанціїухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для зміни вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Вишгородського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,- без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4