Справа №953/6050/22
Провадження №1-кп/635/450/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

секретар судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 було обрано депутатом секретарем Вільхівської сільської ради і вона працювала у зазначеній раді на постійній основі. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, ОСОБА_6 як житель с.Кутузівка Вільхівської територіальної громади опинилася на тимчасово окупованій території і обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, за ч.2 ст.111 КК України, який є особливо тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою ОСОБА_6 може виїхати за межі території України та переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи, що свідки у кримінальному провадженні це місцеві жителі сел.Кутузівка Харківського району Харківської області, яких ОСОБА_6 може знати у зв`язку із своєю депутатською діяльністю та має можливість впливати на їх життєдіяльність, використовуючи своє положення депутата та секретаря Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи вказане, запобігання зазначеним ризикам не можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, прокурор просить не визначати розмір застави відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, зазначила, що ризики, заявлені прокурором, є безпідставними і не обґрунтовані жодними доказами.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, подала клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу на альтернативний, не пов`язаний із триманням під вартою. На обгрунтування клопотання зазначила, що ризики, на які посилається прокурор, жодним чином не підтверджені. ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, доказів вчинення нею інкримінованого злочину немає, жоден свідок не підтвердив винуватість ОСОБА_6 , а подальше перебування її під вартою загрожує її здоров`ю. За вказаний період жодного разу не надходило повідомлень, скарг від сторони обвинувачення чи учасників процесу про намагання ОСОБА_6 тиснути на свідків, натомість саме сторона обвинувачення здійснює тиск на свідків з метою надання ними потрібних показів та затягує розгляд справи. Крім того, ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду, вона не має закордонного паспорту, вона матеріально забезпечена, має постійне місце проживання, досягла пенсійного віку, має сталі соціальні зв`язки. Крім того, їй передано у постійне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що може нівелювати ризик впливу на свідків. За таких обставин просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або на запобіжний захід у виді застави у мінімальному розмірі, визначеному КПК.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 липня 2022 року. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюбез визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, останній раз до 14 квітня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченої закінчується 14 квітня 2025 року.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 судом було встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженою до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачена перебуваючи на свободі може переховуватися від суду і навіть покинути територію України, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на її користь. Стосовно тверджень захисника стосовно не підтвердження ризику переховування від суду і незаконного впливу чи тиску на свідків колегія суддів зазначає, що ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав, а перебування ОСОБА_6 під вартою мінімізує зазначені ризики.

Стосовно посилання захисника обвинуваченої щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявності доказів, які доводять її непричетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення, не підтвердження свідками її винуватості, колегія суддів зазначає, що допит свідків триває, а оцінка доказам буде надана у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Посилання захисника обвинуваченої на те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, місце роботи, позитивні характеристики, на утриманні матері-інваліда, суд приймає до уваги, але самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження триває,суд допитує свідків обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 в Україні, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає не доцільним визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, колегія суддів задовольняє клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченої у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу колегія суддів відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, продовжити на шістдесят днів, тобто до 24 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 24 травня 2025 року включно.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченою - в той же строк, з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошений 28 березня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3