КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

05 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження№0002775, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024року, за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ВСТАНОВИЛА:

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

ОСОБА_6 15 червня 2024 року о 12 год. 06 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 21-Б, на території паркувального майданчика комплексу «Sport City», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв із дерев`яного піддону на якому були розміщені мішки особисті речі, що належать ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 1487 гривень 15 копійок та power-bank фірми «RoKS» на 30000mAh, вартістю 419 гривень 65 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 , утримуючи при собі вказані речі направився у невідомому напрямку, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1906 гривень 80 копійок.

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подали.

Не погоджуючись з вироком суду,прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - скасувати та кримінальне провадження № 0002775 закрити на підставі 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. В ході апеляційного розгляду просить дослідити матеріали кримінального провадження в частині суми матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ЗУ "Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, що набрав законної сили 09 серпня 2024 року, тобто до набрання оскаржуваним вироком законної сили, фактично декриміналізовано крадіжки на суму, меншу за 3000 гривень та віднесено їх до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП. Зважаючи на викладене, сторона обвинувачення вважає оскаржуваний вирок таким, що підлягає скасуванню, а кримінальне провадження № 0002775 закриттю на підставі 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, який також підтримав позицію прокурора, їхпояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах, надававши обвинуваченому останнє слово,перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 інкриміновано вчинення крадіжки майна в умовах воєнного стану, що належать ОСОБА_8 на загальну суму 1906 гривень 80 копійок.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 вчинив 15 червня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, становив 3028 грн.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що діями ОСОБА_6 було заподіяно ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1906 гривень 80 копійок.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна становила 1906 гривень 80 копійок, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження № 0002775, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухваласуду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення таможе бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного судупротягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3