Провадження № 1-кс/756/2402/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2016 року за № 0008749,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть клопотання

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому адвокат просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі № 756/12709/16 на нерухоме майно, а саме котедж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2016 року за № 0008749, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначене кримінальне провадження було розпочате за заявою ОСОБА_4 , який є власником зазначеного майна та який повідомив, що дізнався про перереєстрацію права власності на майно на підставі правовстановлюючих документів, які він не підписував, та на підставі рішення суду, яке не ухвалювалося.

У подальшому рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року право власності на котедж було визнано за ОСОБА_4 , майно витребувано у добросовісного набувача ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним, права законного власника фактично були відновлені, а тому, за твердженням адвоката, потреба у збереженні заходу забезпечення відпала, що є підставою для його скасування.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів та додав, що фактично арешт був ініційований ОСОБА_4 , адже саме за його заявою розпочалося досудове розслідування, а тому, враховуючи, що його права як власника вже відновлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва, реальна потреба в арешті майна відпала.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, у судове засідання не прибула, що не перешкоджає розгляду клопотання.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку представника власника, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає право власника або володільця майна заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт може бути скасований ухвалою слідчого судді у випадку, якщо особа доведе наявність принаймні однієї з таких підстав:

- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- арешт накладено необґрунтовано.

Оцінка та висновки слідчого судді

СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2016 року за № 0008749, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі № 756/12709/16 був накладений арешт на котедж, розташований за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 9 корпус 8, котедж 8.

Як зазначено у згаданій ухвалі, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було розпочате за заявою ОСОБА_4 , у якій він зазначив про протиправне вибуття з його власності згаданого об`єкта нерухомого майна на підставі підроблених документів, здійсненного невідомими особами, після чого титульним власником майна став ОСОБА_5 .

Арешт був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів з огляду існування ризику його відчудження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року згадане рішення слідчого судді залишене без змін. Рішення в апеляційному порядку переглядалося за апеляційною скаргою набувача майна ОСОБА_5 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна з незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , право власності на котедж визнане за ОСОБА_4 та витребувано об`єкт нерухомого майна на користь ОСОБА_4 у ОСОБА_5 .

Право власності на котедж було зареєстроване 24 лютого 2017 року на підставі згаданого рішення суду, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Таким чином сукупність встановлених обставин дозволяє констатувати:

- досудове розслідування у кримінальному провадженні було ініційовано ОСОБА_4 у зв`язку з незаконним вибуттям з його власності належного йому котеджу;

- арешт на котедж був накладений з метою забезпечення збереження котеджу як речового доказу та запобігання можливості його відчуження, адже набувач майна та титульний власник ОСОБА_5 не був обмежений у правомочностях користування та розпорядження ним;

- після визнання права власності на котедж рішенням суду та його реєстрації у встановленому порядку за ОСОБА_4 . ОСОБА_5 втратив можливість розпоряджатися котеджом.

За таких обставин, ризик відчуження майна на користь третіх осіб поза волею власника, який обумовлював необхідність накладення арешту, станом на теперішній час відсутній.

Отже, жодна потреба у продовженні застосування цього заходу забезпечення на час розгляду клопотання в органу досудового розслідування відсутня.

Окремо слід зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад 8 років, протягом цього часу орган досудового розслідування не вжив заходів щодо ухвалення у кримінальному провадженні одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України, а єдиною особою, у чиї права відбулося втручання у зв`язку з накладенням арешту, є потерпілий ОСОБА_4 .

Зазначений факт не узгоджуються з положеннями ст. 2 КПК України, згідно з якими одним із завдань кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слід зазначити, що арешт був застосований за клопотанням слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Ініціатор арешту - Оболонське УП ГУНП у м. Києві, а також Оболонська окружна прокуратура м. Києва були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту, втім у судові засідання, призначені на 25 листопада, 02, 13 грудня 2024 року сторона обвинувачення не прибула.

Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Неприбуття сторони кримінального провадження у судове засідання та ненаправлення правової позиції у письмовій формі є способом використання нею своїх прав та свідчить про відсутність заперечень проти клопотання про скасування арешту майна.

За таких обставин, враховуючи, що наведені адвокатом доводи та надані на їх підтвердження матеріали є достатньо вагомими для висновку про те, що станом на теперішній час потреба у застосуванні арешту на майно відпала, і сторона обвинувачення не скористалася своїм правом обґрунтувати протилежне, клопотання про скасування арешту слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі № 756/12709/16-к на котедж, розташований за адресою: м. Київ, вул. Курортна, буд. 9, корпус 8, котедж 8, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2016 року за № 0008749.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1