Провадження по справі № 1-кп/752/433/25
У Х В А Л А

іменем України

"16" квітня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0002517, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.04.2020, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, що має вищу освіту, одруженої, непрацюючої, що має малолітніх дітей, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2025 призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002517, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.04.2020, стосовно ОСОБА_3 .

На початку судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття провадження щодо неї у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказувала про те, що не з`являлася на судові виклики з поважних причини та не ухилялася від суду. Зокрема, повістки про виклик вона не отримувала. У 2021-2022 була пандемія коронавірусу, а у березні 2022 року залишила територію України, що пов`язано із військовою агресією РФ, та із родиною оселилася у м. Відень, отримала право на тимчасове проживання, змінила номер мобільного телефону й не отримувала повістки про виклик до суду. Її захисник ОСОБА_5 ухилився від виконання обов`язків за договором, її не повідомляв про те, що вона перебуває у розшуку та її викликає суд.

Після роз`яснення обвинуваченій у відповідності до ч.3 ст. 285 КПК України, як особі, яка може бути звільнена від кримінальної відповідальності, суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а також право на судовий розгляд, ОСОБА_3 просила звільнити її від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно неї. Не наполягала на продовження судового розгляду, винуватість у пред`явленому обвинувачені визнала частково, оскільки не погоджувалася із тим, що ДТП могло завдати потерпілому тілесні ушкодження такого ступеню тяжкості.

Прокурор вказала, що строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням дійсно закінчилися. Перебіг давності не переривався, оскільки відсутні відомості про те, що обвинувачена була засуджена за інші злочини. Також прокурор вказувала на те, що за обставин, про які вказала обвинувачена, відсутні підстави вважати, що остання ухилялася від суду. Не заперечувала, проти закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 на виклик суду не з`явився. Про місце і час судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст. 135 КПК України шляхом направлення судової повістки на номер мобільного телефону, про який вказано у обвинувальному акті. З будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Суд, вирішуючи клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності, встановив.

Згідно ч.1 ст.283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді або на його припинення шляхом закриття.

Згідно із ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Однією з таких підстав є закінчення строків давності. Порядок та підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності за таких обставин визначені у ст. 49 КК України.

Так, згідно обвинувального акта, затвердженого 27.10.2020 прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 15 квітня 2020 року о 16 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «PORSCHE-CAYENNE», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Велика Васильківська в напрямку до вулиці Пушкінська в місті Києві, на перехресті з вулицею Саксаганського,. виконуючи маневр лівого повороту, на зелений для її напрямку руху сигнал світлофора, порушила пункти 2.3 б), 10.1 ПДР України, а саме: проявила неуважність, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхала на регульований пішохідний перехід. розташований через проїзну частину вул. Саксаганського де передньою частиною транспортного засобу вчинила наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який їхав на велосипеді по вище вказаному переході з права наліво відносно її напрямку руху на зелений сигнал світлофора для свого напрямку руху. Внаслідок ДТП, велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: закриту травму лівого ліктьового суглоба у вигляді перелому ліктьового відростка ліктьової кістки зі зміщенням уламків, які віднесені до середнього ступеню тяжкості.

Такі діяння ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 4 КК України, злочинність та караність, а також інші наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Інкриміновані ОСОБА_3 діяння на момент їх вчинення відповідно до ч.2 ст.12 КК України, в редакції статті відповідно до Закону № 4025-VI від 15.11.2011, кваліфікувалися як злочин невеликої середньої тяжкості, враховуючи, що санкція статті передбачала найтяжче покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років.

Відповідно до вимог п.2 ч.1ст.49 КК України в редакції статті відповідно до Законів № 245-VII від 16.05.2013, № 1183-VII від 08.04.2014, яка діяла на час вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно із ч.2 ст. 49 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Вирішуючи питання чи ухилялася обвинувачена від суду, суд встановив.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 15.03.2023 оголошено розшук ОСОБА_3 . Відповідно до ухвали підставами для оголошення розшуку обвинуваченої слугувала її неявка на судові виклики протягом певного часу. Між тим, судом встановлено, що така неявка була пов`язана із наступним. З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами) тощо та були введені обмежувальні протиепідемічні заходи у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Крім того, дані оперативно-розшукової справи доводять, що 13 березня 2022 обвинувачена виїхала за межі території України (що пов`язано з військовою агресією РФ) та до України не поверталася. Оселилася у Республіці Австрія, стала на консульський облік, отримала право на тимчасове проживання. В матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення обвинуваченої про судові засідання, зокрема з березня 2022 відповідно до вимог ст.135 КПК України. Також обвинувачена не з`являлася до суду із зізнанням щодо ухилення від суду та не була затримана.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що обвинувачена не ухилялася від суду.

Враховуючи, з 15.04.2020 по день розгляду клопотання, минуло більше ніж 3 роки, перебіг давності у даному провадженні не зупинявся та не переривався, суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно п.1) ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають віднесенню на рахунок держави. Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ч.2 ст.4, ч.1 ст.5, п.3 ч.1 ст.49 (в редакції закону №720-IX від 17.06.2020) КК України, ст.350 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченої задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження №0002517, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.04.2020.

Судові витрати на залучення експертів за висновками №042-1224-2020 від 10.09.2020 в розмірі 1796,90 грн. та №12-1/1179 від 05.05.2020 у розмірі 1634,50 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1