14.04.2025
Справа № 331/5910/24
Провадження № 1-кп/331/364/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» квітня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 02.07.2024 року, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштований, сімейний стан неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.04.1985 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК УРСР (в редакції 1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 03.08.1991 року за відбуттям строку покарання;

- 26.08.1993 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81 ч. 1 ст. 89, ст. 42 до КК УРСР (в редакції 1960 року) 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 23.06.1997 року за відбуттям строку покарання;

- 17.06.2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 19, ч. 2 ст. 148-4, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки; звільнений 19.11.2007 року за відбуттям строку покарання;

- 10.03.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 23.07.2009 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 07.10.2001 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 01 рік 01 місяць 24 дні;

- 15.01.2014 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 05.11.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 22 дні;

- 16.03.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 31.03.2021 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 16.08.2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 26.11.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 01.11.2023 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 07 місяців 11 днів;

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 02.07.2024 року щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна відповідальність такого діяння.

Відповідно до змісту поданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2024 року, приблизно о 09 годині 37 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, знаходячись у приміщенні магазину «Аврора 2628», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 148, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової полиці зазначеного магазину, таємно викрав товар, що належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме: стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 124 гривні 17 копійок без урахування ПДВ за одиницю, в кількості 5 штук на загальну суму 620 гривень 85 копійок без урахування ПДВ, які ОСОБА_4 сховав у внутрішню кишеню куртки, що була на ньому, та пройшов з ними повз касову зону магазину, не оплативши їх вартість, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадене чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

26.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення злочину від представника потерпілого, довідкою про ціну на товар, актом інвентаризації, протоколом допиту представника потерпілого, відеозаписом з ДВД диску, наданого представником потерпілого, протоколом огляду ДВД диску, наданого представником потерпілого, протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-1X (далі: Закон № 3886-1X), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна складала 302,8 грн.).

Таким чином, внесені Законом № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану на загальну суму 620 гривень 85 копійок. Пунктом 4-1 частини і статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки Законом № 3886-IX підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини у даному випадку, на думку прокурора, є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тому прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні вказаного клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням. Окрім того зазначив, що ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в ході досудового розслідування звернулись до прокурора із письмовою заявою, в якій відмовлялись від закриття кримінального провадження прокурором, оскільки бажали, щоб кримінальне провадження було закрито відповідним суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що не заперечували проти закриття кримінального провадження за даних підстав в ході досудового розслідування. Підписану ними заяву про виявлення бажання на закриття вказаного кримінального провадження судом, просили вважати помилковою, посилаючись на відсутність на той час практики розгляду вказаних клопотань.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вказаного клопотання вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , мало місце 14.05.2024 року. Діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду ТОВ «Вигідна покупка» в розмірі 620 гривень 85 копійок.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як слідує з абзацу 5 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 479-1 КПК України, у разі якщо підозрюваний заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, прокурор, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для встановлення факту вчинення підозрюваним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Надання доступу до матеріалів здійснюється у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

У найкоротший строк після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування прокурор звертається до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує, лише за відсутності згоди підозрюваного, прокурор звертається до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а тому закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за обставин, встановлених судом, є компетенцією прокурора, а не суду.

Крім того, судом не приймаються доводи прокурора стосовно того, що має бути враховано бажання підозрюваного про те, яким органом має закриватися відповідне кримінальне провадження з огляду на наступне.

Із сукупного аналізу вимог ст. 284 КПК України щодо суб`єктів, які наділені правом на закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння слідує, що прокурор має повноваження закрити кримінальне провадження з наведеної вище підстави виключно в тому випадку, якщо особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, не заперечує проти цього. З наведеного слідує, що чинне законодавство не наділяє підозрюваного правом обирати суб`єкта, який у подальшому приймає процесуальне рішення про закриття кримінального провадження. За таких обставин, враховуючи імперативність вищевказаної норми процесуального Закону, суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, якщо підозрюваний проти цього не заперечує, здійснюється виключно прокурором, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Керуючись ст. ст. 284, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 02.07.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1