Справа № 333/906/25
Номер провадження 1-кс/333/549/25
У Х В А Л А

30 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000171 від 21 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 14.12.2004 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України, до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 22.06.2005 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.309, 69 КК України, до 1 року 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14.12.2004 та остаточно визначено 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

3) 23.04.2007 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.1 ст.188, ч.2 ст.188, ч.2 ст.307, 70 КК України, до 5 років 3 місяці позбавлення волі;

4) 02.04.2013 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

5) 11.12.2014 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

6) 06.10.2016 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 78 ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2014 та визначено до відбування покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

7) 03.11.2022 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

встановила:

30.01.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 19 січня 2025 року, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, у невстановленої слідством особи незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 19 січня 2025 року, близько 12.00 години, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи по вулиці Парамонова в місті Запоріжжя, незаконно продав, тобто збув за грошові кошти в сумі 1500 гривень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані особи змінено), три полімерні зіп-пакети з кристалічною речовиною, білого кольору, два з яких, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,4043 г, в перерахунку на основу.

Крім того, 19 січня 2025 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з метою створення сприятливих умов для незаконного вживання наркотичних засобів, знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , за проханням ОСОБА_8 (анкетні дані особи змінено), дозволив останньому незаконно вжити наркотичний засіб, тобто незаконно безоплатно надав приміщення квартиру, в якій він проживає, як приміщення для незаконного вживання наркотичної речовини.

Після чого, ОСОБА_8 , за допомогою шприцу з голкою та розчину, вжив придбаний у ОСОБА_5 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, шляхом ін`єкції.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 460 від 19 січня 2025 року ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 28 січня 2025 року, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, у невстановленої слідством особи незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 28 січня 2025 року близько об 12.00 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, діючи повторно, а також будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, а саме злочин, передбачений ст. 317 КК України, перебуваючи на вулиці Європейській в місті Запоріжжя, незаконно продав, тобто збув за грошові кошти в сумі 1500 гривень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані особи змінено), три полімерні зіп-пакети з кристалічною речовиною, білого кольору, два з яких є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,268 г, в перерахунку на основу.

Крім того, 28 січня 2025 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, повторно, з метою створення сприятливих умов для незаконного вживання наркотичних засобів, знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , за проханням ОСОБА_8 (анкетні дані особи змінено), дозволив останньому незаконно вжити наркотичний засіб, тобто незаконно безоплатно надав приміщення квартиру, в якій він проживає, як приміщення для незаконного вживання наркотичної речовини.

Після чого, ОСОБА_8 , за допомогою шприцу з голкою та розчину, вжив придбаний у ОСОБА_5 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, шляхом ін`єкції.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 707 від 28 січня 2025 року ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 28 січня 2025 року, діючи в порушення вимог ст.ст.25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого збуту, діючи повторно, а також будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, а саме злочин, передбачений ст. 317 КК України, у невстановленої слідством особи незаконно придбав наркотичні засоби, які в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, до моменту виявлення працівниками поліції.

Так, 28.01.2025 в період часу з 12 години 19 хвилин по 15 годину 21 хвилину, в ході проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 1 прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору та 5 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, які ОСОБА_5 незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

28 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

29 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, обґрунтовується та повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

1. переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

2. незаконно впливати на потерпілого, свідків;

3. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованому йому злочину визнав, зазначив, що ніколи не переховувався та не здійснював вплив на свідків, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики необґрунтовані, анкетні дані свідків змінені,що унеможливлює вплив на них з боку підозрюваного, наміру переховування від слідства ОСОБА_5 не має. Також, вказав, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває мати, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, у скоєнні яких повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 29.01.2025 о 15 годині 00 хвилині.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5, ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, особистих стійких соціальних зв`язків не має, на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за вчинення яких передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Тому, ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, перебуваючи не під вартою матиме можливість переховуватись від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в подальшому, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, тощо.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 працездатний, проте не працює та не навчається, будь-якою суспільно корисною працею не займається. Також встановлено, що ОСОБА_5 у період іспитового строку за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Наразі, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, що свідчить про те, що злочинна діяльність для ОСОБА_5 стала звичайним способом життя та способом заробітку коштів для існування, що вказує на обґрунтований ризик вчинити ОСОБА_5 інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України неможливо при застосуванні до нього запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Однак, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 30 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 грн., що буде пропорційним щодо підозрюваного, необхідним і достатнім для забезпечення виконання ним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000171 від 21 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28 березня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання 28 січня 2025 року 12 години 12 хвилин.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 28 березня 2025року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Одночасно ОСОБА_5 визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи (несення військової служби);

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1