Справа № 297/78/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Берегове судове провадження 1кс-297/40/25 за клопотанням слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000758 від 21.10.2024 за ознакою кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000758 від «21» жовтня 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що 21.10.2024 надійшов рапорт працівників СКП Берегівського РВП, про отриману інформацію, що працівники медичного закладу, які входять до складу ВЛК, зловживають службовим становищем, впливаючи на вирішення питання щодо непридатності до військової служби всупереч державним інтересам, чим спричинили тяжкі наслідки та в їх діях вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

07.01.2024 слідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було вилучено його пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 видане 22.05.2024, яке в ході вилучення поміщене до спеціального пакета НПУ WAR0007322. Також, в ході досудового розслідування працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 надали довідку №93 від 07.01.2025 в якій йдеться про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 06.01.2025 під час проходження медичного огляду військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби, а тому наявна підстава вважати про те, що пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 видане 22.05.2024 на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ймовірно підроблене

Постановою слідчого від 08.01.2025 пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 видане 22.05.2024 на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні..

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у виді арешту вказаного майна.

Положеннями ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 статті 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.

Відповідно до змісту клопотання, слідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000758 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, зловживанням працівниками медичного закладу, які входять до складу ВЛК, передбачено ч. 2 ст. 364 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2024 року стала інформація викладена в невідомому суду рапорт СКП Берегівського РВП.

І тільки 07 січня 2025 року в період часу з 11 год 10 хв по 11 год 37 хв в ході проведення огляду місця події в рамках кримінального провадження № 0000758 по якому у органу досудового розслідування, згідно витягу з ЄРДР, жодних претензій до працівників пенсійного фонду України на час проведення огляду не було, вилучають замість медичної документації від медичних працівників які входять до складу ВЛК та на думку слідства зловживають службовим становищем, впливаючи на вирішення питання щодо придатності до військової служби, пенсійне посвідчення.

Постановою слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 08.01.2025 вищевказане пенсійне посвідчення визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000758 від 21.10.2024.

Як вбачається зі змісту клопотання про накладення арешту на майно в рамках даного кримінального провадження, слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому майно - його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, на переконання суду, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим в клопотанні не було наведено та до самого клопотання не було додано документів, які б підтверджували підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам про підозру у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України кримінального правопорушення.

Аналіз змісту матеріалів судового провадження, свідчить про те, що слідчим при зверненні з клопотанням про арешт майна, не дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, адже, окрім витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, пенсійного посвідчення яке є нечитабельним, постанови про визнання речей речовими доказами, копії паспортів з відмітками про перетин кордону, до клопотання не долучено жодного доказу на його обґрунтування, не доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є предметом кримінального провадження.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведені вище недоліки, положення ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; для з`ясування фактичних обставин кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-175, 309, 370-372, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000758 від 21.10.2024 за ознакою кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, повернути прокурору Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали суду.

Копію ухвали надіслати прокурору для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6