У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді- ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання адвоката ОСОБА_9 , подані в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна та повернення застави

Встановив:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

26 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту з майна, яке їй належить: автомобіля марки Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 , накладеного в цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, адвокат ОСОБА_9 , у інтересах ОСОБА_10 , подав клопотання про повернення застави. В клопотанні зазначив, що на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.09.2024 року ОСОБА_10 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА заставу в розмірі 211960 грн. На цей час термін дії запобіжного заходу закінчився, а тому прохає суд повернути кошти заставодавцю.

В судовому засіданні ОСОБА_9 підтримав клопотання і прохав їх задовольнити. Також зазначив, що на цей час потреба в накладенні арешту відпала, досудове розслідування завершене, мета арешту досягнута (по справі проведені експертизи) тому прохав скасувати арешт і повернути майно власнику. Крім цього, так як термін дії запобіжного заходу закінчився, прохає повернути кошти заставодавцю.

ОСОБА_8 в судовому засіданні прохав задовольнити подані клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 , а також потерпілі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також їх представник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання про скасування арешту майна. Крім цього, ОСОБА_3 заперечував проти повернення застави, так як ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застава є альтернативою обраному запобіжному заходу, тому термін дії не визначений. Потерпілі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також їх представник - адвокат ОСОБА_7 при вирішенні питання щодо повернення застави покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2024 року накладено арешт на автомобіль Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження і користування ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля визначено територію ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Під час розгляду справи судом установлено, що транспортний засіб є речовим доказом у справі, тому може бути використаний під час досудового розслідування і доказування обставин вчинення кримінального право- порушення, потребує подальших досліджень із залученням експертів, спеціалістів, а тому з урахуванням зазначеного та з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, слідчим суддею накладено арешт.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На цей час розгляд справи по суті не завершено. Автомобіль Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 , на який накладено арешт є речовим доказом у справі. Вказаний транспортний засіб має значення для установлення обставин справи, оскільки під час досудового розслідування був предметом експертного дослідження.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для скасування арешту майна, так як речовий доказ судом не досліджений, а тому потреба в застосуванні цього заходу на цей час не відпала.

Крім цього, судом установлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2024 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн і покладено, в разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

13.09.2024 ОСОБА_10 внесла на рахунок ТУ ДСА в Полтавській області заставу за ОСОБА_8 в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді.

Правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою 18 КПК «Запобіжні заходи, затримання особи» (статті 176-213 КПК). Термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід, що узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Згідно із ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Водночас, чинні положення кримінального процесуального закону не визначають конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави, отже застава, як запобіжний захід діє до завершення кримінального провадження відносно особи.

При цьому, з аналізу положень ч. 3 ст. 182 КПК України, вбачається, що на підозрюваного при застосування запобіжного заходу у виді застави автоматично в обов`язковому порядку покладаються обов`язки із забезпечення його належної процесуальної поведінки та його явки за викликом.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК, поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни.

Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (ч.ч.8, 10 ст.182 КПК). При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави вона звертається в дохід держави, відповідне питання вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (ч.9 ст.182 КПК).

Таким чином, системний аналіз наведених норм кримінального процесуального закону свідчить, що застава є безстроковим запобіжним заходом та повертається лише у таких видках:

- зміна запобіжного заходу на менш суворий;

- вироком, якщо обвинувачений, засуджений не порушував покладені на нього обов`язки (в разі порушення таких, застава звертається в дохід держави) або якщо заставу не було звернуто в дохід держави на виконання вироку в частині майнових стягнень;

- закриття кримінального провадження.

На цей час по справі триває судовий розгляд і остаточне рішення судом ще не прийнято, отже у суду відсутні підстави вирішувати питання повернення застави.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що клопотання про повернення застави в зв`язку з закінченням терміну дії запобіжного заходу є безпідставним, і суперечить меті застосування запобіжного заходу: забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174, 182, 203, 395 КПК України, суд

Постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 , подане в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 , подане в інтересах ОСОБА_10 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя