Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/175/25
Номер провадження 1-кп/173/109/2025
В И Р О К

іменем України

03 лютого 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_6 ,

розглянувши в ході відкритого підготовчого судового засідання в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні (ЄРДР № 0000437 від 15.08.2024) з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

ОСОБА_4 , 15 серпня 2024 року о 09.00 год., реалізуючи свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев у лісах, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не звернувшись, та не отримавши в компетентних державних органах спеціального дозволу, як те передбачено ст. 69 Лісового кодексу України та Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, з метою здійснення незаконної вирубки лісових насаджень в особистих інтересах, прибув на ділянку місцевості, розташованої поруч з готельно-парковим комплексом «Family's Star. Park Hotel» у м. Верхньодніпровську, Кам`янського району, Дніпропетровської області по вулиці Гайдамацькій, поблизу буд. № 28А, а саме у сьомий квартал, третій виділ лісового урочища «Щурівка». У вказаному місці та вказаний час ОСОБА_4 з використанням заздалегідь підготовлених бензопил: марки «Verano», моделі «VRS22G» та марки «Zenit», моделі «Profi», умисно незаконно спиляв дерева породи «Акація біла» у наступній кількості: одне дерево - діаметром стволу 21 см., одне дерево діаметром стволу 22 см., одне дерево діаметром стволу 25 см., одне дерево діаметром стволу 33 см., а також одне дерево породи «Дуб» діаметром стволу 58 см., чим завдав істотної шкоди Державі в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Згідно з висновком судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/105-24/9523-ФХЕД від 26.12.2024 діями ОСОБА_4 було завдано матеріального збитку на загальну суму 43435,97 грн. у цінах, діючих на момент вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України визнав повністю, пояснив, що кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ДСГП «Ліси України» надало прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

У зв`язку з цим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за письмовою згодою потерпілої сторони досягнуто та підписано угоду від 23 січня 2025 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинений ним злочин у виді обмеження волі строком на один рік, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 246 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді обмеження волі та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Щодо покарання, яке узгоджено сторонами, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на утриманні має малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За таких підстав, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде достатньою карою для обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення, та сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В той же час, враховуючи обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд погоджується, що від відбування покарання у виді обмеження волі обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням згідно ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання з випробуванням.

Цивільні позови не заявлені.

Речові докази підлягають конфіскації у дохід держави в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався і суд дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з встановлення строку випробування та враховуючи, що під час розгляду справи обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , при ухваленні вироку.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 січня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , процесуальні витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/105-24/9523-ФХЕД від 26.12.2024 в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок в дохід держави.

У порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів:

- бензопили марки«Verano», моделі «VRS22G», бензопили марки «Zenit», моделі «Profi», колоди деревини породи «Акація біла» та «Дуб» об`ємом близько 4 м куб., конфіскувавши в дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій стороні.

Суддя ОСОБА_1