Справа № 466/1900/25
Провадження № 1-кс/466/650/25
У Х В А Л А

04 березня 2025 року м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна на все рухоме та нерухоме майно в межах кримінального провадження №0000559 від 29.06.2021 року,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 29.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25.06.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.06.2021 року між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника було укладену угоду про визнання винуватості.

23 липня 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова ухвалив вирок, яким затвердив угоду, засудив ОСОБА_4 та призначив покарання на підставі ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 року той не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

27 лютого 2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, у якому просить скасувати арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000559 від 29.06.2021.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що під час проведення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності. При винесені вироку від 23.07.2021 року суд не прийняв рішення щодо скасування арешту майна.

Відтак, вважає арешт майна безпідставним та просить його скасувати.

В судове засідання, яке було призначено 04 березня 2025 року учасники справи не прибули.

Відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 29.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25.06.2021 року в межах кримінального провадження № 0000044 від 30.09.2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.06.2021 року між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника було укладену угоду про визнання винуватості. Постановою від 29.06.2021 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження.

23 липня 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова ухвалив вирок у кримінальній справі № 466/6038/21 (провадження 1-кп/466/560/21), яким затвердив дану угоду, визнав винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, та призначив йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік та з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України, звільнив ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та поклав на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Даний вирок не оскаржувався в суді апеляційної інстанції та набрав законної сили 25.08.2021р.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як було встановлено судом, у справі про обвинувачення ОСОБА_4 ухвалено вирок, що сторонами не оскаржувався та набрав законної сили.

Стаття 77 КК України передбачає вичерпний перелік видів додаткових покарань, які можуть бути застосовані у випадку звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання може бути застосованою у випадках звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо корупційного кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією.

На підставі аналізу примітки ст.45 КК України можна зробити висновок, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.209 КК України не належить до корупційних чи таких, що пов`язані з корупцією.

Окрім цього, ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 09.01.2023 року (кримінальна справа №454/2006/22; провадження 1-в/454/20/23) ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 23.07.2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Підсумовуючи все вище наведене, суд вважає, що є всі наявні підстави для скасування арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 131-132 170,174, КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25.06.2021 року (справа № 466/4941/21) на усе рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1