Справа № 161/946/25
Провадження № 1-кп/161/534/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 березня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004254, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, маючого інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, колишній військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, всупереч п. 1 Додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, на початку серпня 2024 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) незаконно придбав шляхом привласнення знайденого в ході проведення бойових дій на Сумському напрямку (точної місця органом досудового розслідування не встановлено) та будучи евакуйованим транспортним засобом для проходження лікування у зв`язку із бойовим пораненням, незаконно переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав, зокрема на першому поверсі житлового будинку та в хліві вище вказаного домоволодіння металевий предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 із наступними маркувальними позначеннями на торці корпусу «386 106-75Т», предмет зовні схожий на вогнепровідний шнур довжиною 3,8 м; металевий предмет зовні схожий на уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ із наявними маркувальними позначеннями на зовнішній стороні спускового важеля «15-75 УЗРГМ 349-2», на внутрішній стороні спускового важеля «386-70-75»; металевий предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» із наявними маркувальними позначеннями на корпусі «386 106-75Т2»; металевий предмет зовні схожий на уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ із наявними маркувальними позначеннями «17-76 UZRGM 354» на зовнішній стороні спускового важеля; металевий предмет зовні схожий на уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ із наявними маркувальними позначеннями 64-84 УЗРГМ-2 349-2 на зовнішній стороні спускового важелю, «386-4-85» на внутрішній стороні спускового важелю; металевий предмет зовні схожий на уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ із наявними маркувальними позначеннями «7-77 УЗГРМ УЗЧП» на зовнішній стороні спускового важелю, «386-96-77» на внутрішній стороні спускового важелю; металевий предмет зовні схожого на уніфікований запал дистанційної дії типу УЗГРМ із наявними маркувальними позначеннями «15-75 УЗГРМ 349-2» на зовнішній стороні важеля, «386-70-75» на внутрішній стороні спускового важелю; металевий предмет зовні схожий на уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ із наявними маркувальними позначеннями «167-74 УЗГРМ 583» на зовнішній стороні спускового важелю до моменту їх вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду, тобто до 11 години 53 хвилини 13 грудня 2024 року.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16577-ВХ від 24.12.2024 надані на дослідження об`єкти є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ. У конструктивному поєднані між собою корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, вони є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойових припасів та придатна до вибуху.

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/103-24/16547 від 24.12.2024 наданий на дослідження відрізок полімерного шнура світло-сірого кольору є засобом передачі ініціюючого імпульсу відрізком вогнепровідного шнура ОШП, який до бойових припасів не відноситься, відноситься до заряду вибухової речовини димного пороху, маса якої становить 23,13 г. Даний відрізок шнура ОШП, придатний до використання за призначенням, а саме передачі променя вогню та запалювання капсулів-детонаторів, зарядів димного пороху та інших виробів, що застосовуються як у промисловості, так і військовій справі.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16813-ВТХ від 30.12.2024 наданий на дослідження металевий об`єкт циліндричноподібної форми є засобом підриву уніфікованим запалом дистанційної дії типу UZRGM (уніфікований запал ручної гранати модернізований). Даний запал до бойових припасів не відноситься, відноситься до заряду вибухової речовини, придатний до використання за призначенням.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16810-ВТХ від 25.12.2024 наданий на дослідження металевий об`єкт циліндричноподібної форми є засобом підриву уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ (уніфікований запал ручної гранати модернізований). Даний запал до бойових припасів не відноситься, відноситься до заряду вибухової речовини, придатний до використання за призначенням.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16811-ВТХ від 26.12.2024 наданий на дослідження металевий об`єкт циліндричноподібної форми є засобом підриву уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ (уніфікований запал ручної гранати модернізований). Даний запал до бойових припасів не відноситься, відноситься до заряду вибухової речовини, придатний до використання за призначенням.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16812-ВТХ від 27.12.2024 наданий на дослідження металевий об`єкт циліндричноподібної форми є засобом підриву уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ (уніфікований запал ручної гранати модернізований). Даний запал до бойових припасів не відноситься, відноситься до заряду вибухової речовини, придатний до використання за призначенням.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/16550-ВТХ від 23.12.2024 надані на дослідження об`єкти є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2. У конструктивному поєднанні між собою корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, вони є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойових припасів та придатна до вибуху.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно він незаконно придбав шляхом привласнення знайденого в ході проведення бойових дій, переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав на першому поверсі житлового будинку та в хліві вище вказаного домоволодіння бойові припаси та вибухові речовин, без передбаченого законом дозволу, до моменту їх вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду, тобто до 11 години 53 хвилини 13 грудня 2024 року.

Не заперечив, що вилучені у нього об`єкти є бойовими припасами та вибуховими речовинами.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, однак не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде займатись протиправною діяльністю, тяжких наслідків не настало, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків, визначених ст. 76 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, і визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення обвинуваченого, тривалістю 1 (один) рік.

На переконання суду, таке покарання із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи фактичні обставини справи, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення.

При цьому, у даному випадку, на думку суду, призначення покарання без звільнення від його відбування, сприймалося б, як непропорційне до вчиненого діяння.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Окрім цього, ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні застосовувалося попереднє ув`язнення.

Із відомостей, що містяться в протоколі затримання вбачається, що ОСОБА_4 затримано о 17 год. 25 хв. 13.12.2024.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.12.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, в якій, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, зазначено про необхідність негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язано останнього невідкладно прибути до місця свого проживання.

Отже, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_4 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України по день звільнення з-під варти у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 13.12.2024 по 15.12.2024 включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, знищити, повернути за належністю законному володільцю.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України по день звільнення з-під варти у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 13.12.2024 по 15.12.2024 включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази:

-предмети, які визнано речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.12.2024 та відповідно до постанов про визнання речових доказів від 09.01.2025 знищити;

-мобільний телефон марки «Pocco» модель М2012K11AG; мобільний телефон марки «Redmi», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 повернути за належністю законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 20 693 (двадцять тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 40 коп. процесуальних витрат за проведення судових вибухово-технічних експертиз та комплексної судової вибухово-технічної експертизи (висновки № СЕ-19/103-24/16550-ВТХ від 23.12.2024, № СЕ-19/103-24/16812-ВТХ від 27.12.2024, № СЕ-19/103-24/16811-ВТХ від 26.12.2024, № СЕ-19/103-24/16810-ВТХ від 25.12.2024, № СЕ-19/103-24/16813-ВТХ від 30.12.2024, № КСЕ-19/103-24/16547 від 23.12.2024 та № СЕ-19/103-24/16557-ВТХ від 24.12.2024).

Арешт майна, відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2024 (справа № 161/23097/24, провадження № 1-кс/161/6211/24) та від 17.12.2024 (справа № 161/23076/24, провадження № 1-кс/161/6202/24) скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1