В И Р О К

Іменем України

17.03.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Республіка Комі, російська федерація, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з професійною технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого, востаннє вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.03.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, 06.12.2024 звільненого з місць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 24.02.2025,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 23.02.2025 приблизно о 20:30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклого конфлікту із батьком ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , кулаком правої руки наніс один удар по обличчю ліворуч, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №14 від 26.02.2025 спричинено тілесне ушкодження у вигляді двох синців та садно на обличчі, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження та повністю доведена.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, скарг за місцем проживання не надходило на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не значиться.

Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.03.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, після звільнення 06.12.2024 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання на шлях виправлення не став, що дає підстави суду вважати його особу схильною до вчинення злочинів, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Суд вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень (злочинів) та призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374,382 КПК України, суд

у х в а л и в:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя