Справа № 947/2168/25
Провадження № 1-кп/947/705/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання та додані до нього матеріали про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002002 від 26.10.2024 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання та додані до нього матеріали про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002002 від 26.10.2024 року у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у якому просив суд: Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002002 від 26.10.2024 року за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Просив провести розгляд справи без його участі

Обвинувачений ОСОБА_3 скерував на адресу суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи без його участі, підтримав думку прокурора в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, зазначивши, що він скерував адресу прокуратуру клопотання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби в лавах Збройних Сил України.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому Указами Президента України та відповідними законами воєнний стан неодноразово продовжувався.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 28.10.2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час безперервно діє воєнний стан.

28.04.2024 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та 29.04.2024 направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.04.2024 № 118 солдата ОСОБА_3 з 29.04.2024 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а ОСОБА_3 вважається таким, що 29.04.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відтак, з 29.04.2024 року тобто з дня відправлення у військову частину НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п.п. 1-5 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини.

Згідно до ст. 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України У день виписки військовослужбовцеві лікувальним закладом видаються відповідні документи, і він самостійно (якщо не прибув супровідник з частини) направляється у військову частину, з якої прибув та після доповіді безпосередньому командирові (начальникові) про прибуття, повинен здати медичні документи до медичного пункту військової частини та приступити до виконання службових обов`язків.

Згідно направлення військової частини НОМЕР_1 № 396 від 25.06.2024 солдата ОСОБА_3 25.06.2024 було направлено до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2 для проходження військово-лікарської комісію для визначення придатності до військової служби.

Однак, солдат ОСОБА_3 проходження військово-лікарської комісії не завершив та станом на 03.10.2024 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану).

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49,58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 03.10.2024 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та перебував поза межами військової частини по 04.01.2025 року, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

04.01.2025 солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та повідомив про вчинений ним злочин, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 ККУкраїни, за кваліфікуючими ознаками нез`явлення військовослужбовцем вчасно до місця служби без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує невідкладно після набуття ухвалою законної сили поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 до відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

На адресу прокуратури від ОСОБА_3 надійшло клопотання щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, виявив намір продовжити військову службу у відповідну військову частину, та йому командиром вказаної військової частини надано згоду на проходження військової служби у вказаній військовій частині.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, її незалежності та територіальної цілісності є не лише правом, але й священним обов`язком кожного громадянина. Кожен українець має усвідомлювати, що від його готовності до захисту країни залежить не лише його власне життя, але й доля нації, державності та майбутніх поколінь.

Коли країна стикається з агресором, як у випадку із вторгненням рф, активна участь громадян у захисті своєї держави стає важливим аспектом оборони. Без цієї участі неможливо стримати ворога, зупинити його наступ і забезпечити мир на українській землі. Кожен солдат, кожен доброволець, кожен, хто долучається до оборонних зусиль, це частина великого механізму, який протистоїть агресору і захищає свободу та незалежність України.

У часи таких випробувань громадянська відповідальність набуває нового змісту. Вона втілюється не лише у службі на фронті, але й у всебічній підтримці армії, допомозі мирному населенню, захисті інформаційного простору та економічній стабільності країни. Кожен громадянин стає частиною загальної оборони, і ця єдність є головною зброєю проти загарбника.

Саме тому цей обов`язок, закріплений у Конституції, є настільки важливим. Адже без участі громадян в тилу та на фронті неможливо зупинити агресора, відновити мир і зберегти державу для майбутніх поколінь.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Таким чином, суд встановлено, що всі необхідні умови для застосування ч.5 ст.401 КК України виконані, тому клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 285, 286, 288, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002002 від 26.10.2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_5 ), для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовій частині НОМЕР_2 .

Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_2 , для виконання (контролю за виконанням).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 та командира військової частини НОМЕР_2 , за результатами виконання вказаної ухвали невідкладно повідомити прокурора та суд (Витяг з наказу про зарахування на військову службу тощо).

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1