Справа № 645/1803/25
Провадження № 1-кс/645/362/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

представника органу опіки ОСОБА_7 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000177 від 10.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з незакінченою початковою загальною освітою (3 класи), не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.01.2025 за ч.4 ст.186 КК України, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, щодо кримінального правопорушення відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 10.02.2025 за ч. 4 ст.185 КК України. За фактом надходження 10.02.2025 заяви ОСОБА_9 щодо вжиття заходів до невстановленої особи, яка 08.02.2025 за адресою її місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку її золотих виробів, чим спричинила матеріальну шкоду. Під час досудового розслідування встановлено особу, яка причетна до вчинення вищевказаного злочину, а саме, неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 18.03.2025 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Встановлено, що 08.02.2025, в ранковий час доби, близько 09.00 год., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхав в гості до своєї знайомої ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , зайшов до кімнати, де постійно мешкає ОСОБА_9 , де в одній з шаф, у коробці побачив ювелірні вироби, які належать ОСОБА_9 , а саме: золоту каблучку 585 проби, шнурок з золотими вставками 585 проби та золотий хрестик 585 проби. У цей час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних ювелірних виробів, які належать ОСОБА_9 . Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах військового стану, повторно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись тим, що ОСОБА_9 вийшла з кімнати та пішла до ванної та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_4 таємно викрав золоту каблучку 585 проби, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/4281-ТВ від 21.02.2025, 3286 грн. 31 коп., шнурок з золотими вставками 585 проби, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/4281-ТВ від 21.02.2025 - 3286 грн. 31 коп. та золотий хрестик 585 проби, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/4281-ТВ від 21.02.2025 - 15940 грн. 77 коп. У подальшому, із викраденим майном неповнолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 22513 грн. 39 коп.

Таким чином, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушенняпередбаченого ч.4 ст.185КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що для досягнення цілей, визначених у ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заставу просив не засосовувати.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики викладені у клопотанні є необґрунтованими, підозрюваний є неповнолітнім та має постійне місце проживання.

Представник органу опіки ОСОБА_7 при вирішенні клопотання покладалась на розсуд суду.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені у ч. 1 ст. 184 КПК України. До клопотання додано документи, визначені у ч.3 ст.184 та ч.2 ст.192 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП№ 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 10.02.2025 року щодо кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

18.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказаний злочин, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є тяжким.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних матеріалах кримінального провадження: протоколі огляду місця події від 10.02.2025; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 від 11.02.2025; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 11.02.2025; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 11.02.2025; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 11.02.2025; постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи від 12.02.2025 та висновку експерта № СЕ-19/121-25/4281-ТВ від 21.02.2025; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 12.02.2025; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 12.02.2025; протоколі огляду предмета від 13.02.2025; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.03.2025.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор, при розгляді клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Розглядаючи питання про застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, характеризується негативно, раніше притягався до кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на стадії досудового розслідування не є доцільним.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді також не надано.

Оцінюючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, доведені.

Стосовно ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, встановленого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.01.2025, достовірно знаючи, про можливість призначення покарання у виді реального позбавлення волі строком від п`яти до восьми років у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків/потерпілих, у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає ймовірність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема на свідків та потерпілу ОСОБА_9 , оскільки підозрюваний обізнаний про їх місця проживання та контактні дані, тому існує можливість, що у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній матиме змогу впливати на вказаних учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів на свою користь.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_4 можевчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за злочин проти власності, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та утриманців не має, а отже, з метою забезпечення свого існування може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема, корисливі злочини.

Згідно зі сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Положеннями ст. 182 передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Згідно з ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 19 травня 2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, які необхідно внести за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та роз`яснити, що якщо підозрюваний, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 повідомити членів сім`ї підозрюваного про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1