Дата документу 04.12.2024 Справа № 323/878/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний 323/878/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/811/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 04 грудня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів Запорізької області, громадянина України, який не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03 лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишено без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками вважати скасованим.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2021 року у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста гривень) 00 коп., внесену 08 лютого 2021 року за обвинуваченого ОСОБА_6 - заставодавцем ОСОБА_9 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Запорізькій області, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя № ЄУН № 335/780/2021 від 05.02.2021, повернути заставодавцю ОСОБА_9 (РНОКПП не відомий) відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України застосовано спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів купюрами: 100 (сто) доларів США серії КВ 088310021; купюра НБУ 200 (двісті) гривень ХЕ 8367207; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9759030; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЕ 4316333; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 0564487; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 5310975; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 7288752; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9596810; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 8542039; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АГ 1509929; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 5450952; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АБ 2508721; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АГ 1509928; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9759035 та передати їх в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2021 року у справі №335/1259/21, провадження №1-кс/335/78/2021, грошових коштів у сумі 4230 (чотири тисячі двісті тридцять) гривень, купюрами по 500 (п`ятсот), 200 (двісті), 100 (сто) та 10 (десять) гривень, добровільно виданих ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи його підзахисному покарання у виді позбавлення волі на 4 роки, не в повній мірі врахував становище, в якому опинився останній, а також повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вказує, що обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Посилається, що обвинувачений 14 лютого 2023 року ОСОБА_6 через постійні обстріли виїхав з м. Оріхів та отримав статус внутрішньо переміщеної особи. Будинок, в якому мешкали батьки обвинуваченого, зруйновано внаслідок ворожого обстрілу. На утриманні обвинуваченого перебувають батьки пенсійного віку, які мають захворювання та інвалідність і потребують постійного стороннього догляду.

Вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, хоча і врахував характер вчиненого злочину, проте не надав належної оцінки даним про його особу, обставинам, що пом`якшують покарання, якими є визнання вини та щире каяття у вчиненому, опіка та догляд за батьками, відсутність судимостей, відсутність завданої майнової шкоди та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність.

На думку захисника, наявний ряд обставин, що дають можливість змінити покарання, визначене судом першої інстанції.

Посилається на можливість призначення обвинуваченому покарання застосування норм ст.ст.69, 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з вироком суду, наказом начальника ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 №35 о/с від 15 січня 2021 року ОСОБА_11 призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 №65 о/с від 28 січня 2021 року, на слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , відповідно до ст.69 Закону України «Про Національну поліцію», покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Перебуваючи на посаді заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_11 , відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України, є службовою особою та, згідно з п.2 примітки до ст.368 КК України, займає відповідальне становище.

15 січня 2021 року слідчим відділенням Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження №0000025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків на території автовокзалу в м.Оріхів Запорізької області.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено здійснювати слідчому слідчого відділення Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_11 .

16 січня 2021 року ОСОБА_12 слідчим слідчого відділення Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

23 січня 2021 року у ОСОБА_6 , який є рідним братом підозрюваного ОСОБА_12 , виник умисел на оголошення пропозиції та подальшого надання службовій особі, яка займає відповідальне становище слідчому слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , неправомірної вигоди за вчинення нею, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_12 , дій з використанням наданої їй влади та службового становища, спрямованих на закриття кримінального провадження №0000025 від 15 січня 2021 року.

В цей же день, о 09.00 год., ОСОБА_6 , реалізуючи вказаний злочинний намір, будучи обізнаним в тому, що слідчий слідчого відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 15 січня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, з метою вирішення питання щодо закриття даного кримінального провадження, зайшов до її службового кабінету №11, який розташований у адміністративній будівлі відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, розташованої за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Шевченко, будинок 12, перебуваючи у якому, звернувся до ОСОБА_11 з пропозицією надати їй неправомірну вигоду за вирішення питання щодо закриття кримінального провадження №0000025 від 15 січня 2021 року.

На оголошену пропозицію неправомірної вигоди ОСОБА_11 відповіла відмовою та роз`яснила ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 369 КК України, за пропозицію і надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення або не вчинення нею в інтересах третьої особи дій, з використанням наданих службових повноважень.

Усвідомлюючи факт оголошення пропозиції неправомірної вигоди, безпосередньо після розмови з ОСОБА_6 відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_13 письмово доповіла про вказану подію керівництву.

03 лютого 2021 року приблизно о 16.10 год. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо надання неправомірної вигоди слідчому слідчого відділення відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , як службовій особі, що займає відповідальне становище, перебуваючи у службовому кабінеті №11, який розташований у адміністративній будівлі відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, розташованої за адресами: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Шевченка, будинок 12, діючи умисно, в інтересах ОСОБА_12 , на виконання єдиного злочинного наміру, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 12200 гривень та 100 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 лютого 2021 року складає 2805,89 грн. за вчинення нею, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_12 , дій із використанням наданої їй влади та службового становища, спрямованих на закриття кримінального провадження №0000025 від 15 січня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, як підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.369 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи захисника обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, щодо суворості призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обвинувачений не працевлаштований, має постійне місце проживання, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, опікується батьком, який є особою з інвалідністю 2 групи.

Обставинами, які пом`якшую покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнав щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі всіх обставин у сукупності, в т.ч. ступеню тяжкості, суспільної небезпеки та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення останньому покарання в межах санкції ч.3 ст.369 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, без конфіскації майна.

Стосовно доводів захисника про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, колегія суддів звертає увагу на таке.

Обвинувачений визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, яке у відповідності до примітки ч.1 ст.45 КК України віднесено до корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442- 1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Окрім того, згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладені норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину; з 14 лютого 2023 року через постійні обстріли обвинувачений виїхав з м.Оріхів та отримав статус внутрішньо переміщеної особи; будинок, в якому мешкали його батьки, зруйновано внаслідок ворожого обстрілу; на утриманні обвинуваченого перебувають батьки пенсійного віку, які мають захворювання та інвалідність і потребують постійного стороннього догляду.

Разом з цим, вказані обставини були враховані судом при ухваленні оскаржуваного вироку та стали підставою для призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого законом, за вчинене ним діяння.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, а призначене обвинуваченому покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим так і іншими особами, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Таким чином, апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4