Справа № 461/1708/25
Провадження № 1-кс/461/1636/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на частину зруйнованого кріплення переднього ряду сидінь з болтом, частину кріплення від потрійного заднього сидіння запаковані у спецпакет №RAW-0027484; три планки кріплення пасажирських сидінь запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбами №NPU-2908703, №NPU-2908702, №NPU-2908701; два кріплення запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбою №NPU-2908704, які вилучено із автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що 11.03.2025 року частину зруйнованого кріплення переднього ряду сидінь з болтом, частину кріплення від потрійного заднього сидіння запаковані у спецпакет №RAW-0027484; три планки кріплення пасажирських сидінь запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбами №NPU-2908703, №NPU-2908702, №NPU-2908701; два кріплення запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбою №NPU-2908704, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаних речових доказах можуть містись дані про ознаки кримінального правопорушення і в подальшому будуть залучені для проведення судових експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на них. Без надання експертам вказаних речових доказів, останні будуть позбавлені можливості виконати судові експертизи. Передання на зберігання вказаних речових доказів, власнику, чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання їх.

Слідчий згідно матеріалів клопотання, розгляд справи просить проводити за його відсутності та без виклику власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна, та у відсутності слідчого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.

В ході досудового розслідування матеріалів кримінального провадження внесених до ЄРДР за №0001213 від 15.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 286-1, ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 135 КК України було встановлено, що технічний стан автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , може не відповідати вимогам стандартів для пасажирських перевезень, оскільки він є переобладнаним з вантажного автомобіля, а в свою чергу випуск в експлуатацію завідомо технічно несправних транспортних засобів, чи інше грубе порушення правил експлуатації транспорту, що убезпечують дорожній рух, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, якщо це спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження або його смерть мають ознаки кримінального правопорушення.

11.03.2025 року під час огляду автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на території стоянки, що розташована по вул. Авіаційна, 7, м. Львів, було вилучено: частину зруйнованого кріплення переднього ряду сидінь з болтом, частину кріплення від потрійного заднього сидіння запаковані у спецпакет №RAW-0027484; три планки кріплення пасажирських сидінь запакованв у поліетиленову плівку та опечатані пломбами №NPU-2908703, №NPU-2908702, №NPU-2908701; два кріплення запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбою №NPU-2908704.

Постановою слідчого від 11.03.2025 року вищевказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані слідчим докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на частину зруйнованого кріплення переднього ряду сидінь з болтом, частину кріплення від потрійного заднього сидіння запаковані у спецпакет №RAW-0027484; три планки кріплення пасажирських сидінь запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбами №NPU-2908703, №NPU-2908702, №NPU-2908701; два кріплення запаковані у поліетиленову плівку та опечатані пломбою №NPU-2908704, які вилучено із автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6