Справа № 161/3894/25
Провадження № 1-кп/161/716/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 березня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004667 від 05.11.2013, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Львів, Львівської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, неодружений, несудимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акту вкінці жовтня 2013 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою подальшого використання, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи в розпорядженні знайдений та привласнений паспорт громадянина України, який виданий 12.07.2002 Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_6 , серії КС номеру 069840, відірвав дві фотокартки ОСОБА_6 на першій та третій сторінках вказаного документу, на місце яких приклеїв власні фотокартки, на яких, шляхом тиснення монетою, наніс рельєфні відтиски, ззовні схожі на відтиски печатки, в результаті чого підробив офіційний документ, який видавався Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, що має право видавати такі документи, і який надає права громадянина України, з метою подальшого його використання.

ОСОБА_3 інкримінується підроблення іншого офіційного документа, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011).

Окрім цього, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , 05 листопада 2013 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні Луцького відділення № 1 філії Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", що по проспекту Волі, 43, у місті Луцьку Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою оформлення кредиту на максимально можливу суму, надав провідному спеціалісту ОСОБА_7 завідомо підроблений паспорт громадянина України, який виданий 12.07.2002 Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 , з самостійно вклеєними власними фотокартками, у якому містилися завідомо неправдиві відомості щодо його особи.

ОСОБА_3 інкримінується використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011).

Окрім цього, згідно обвинувального акту 05 листопада 2013 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Луцького відділення №1 філії Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", що по проспекту Волі, 43 у місті Луцьку Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння грошовими коштами банківської установи шляхом обману, використовуючи заздалегідь підроблений паспорт громадянина України, який виданий 12.07.2002 Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_6 , серії КС номеру 069840, видаючи себе за останнього, намагався оформити на вказане ім`я кредитний договір на суму 20 000 гривень, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не оформив кредит з причин, які не залежали від його волі.

ОСОБА_3 інкримінується закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, але проступок не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та надав на це свою згоду зазначивши, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор повідомив про наявність підстав для задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України станом на дату інкримінованих дій: злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України в редакції законів, які діяли на момент інкримінованих обвинуваченому подій (жовтень листопад 2013 року) відносилися до злочинів невеликої тяжкості відповідно.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальні правопорушення, на думку сторони обвинувачення, були вчинені, тобто кінець жовтня 2013 року, 05 листопада 2013 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Із врахуванням положень ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, дані кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків, та у разі вчинення таких, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо: з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З огляду на приписи ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду 02.02.2023 у справі № 735/1121/20 у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні закінчилися п`ятирічні строки давності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України,є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , з огляду на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, за якими він обвинувачується, відносяться до категорії кримінальних проступків, з моменту інкримінованих подій минуло більше п`яти років, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження №0004667 від 05.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України.

Керуючись ст.44 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, на підставі ст.49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0004667 від 05.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий