Справа №523/1035/25
Провадження №1-кп/523/982/25
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

23 січня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданих в межах розгляду обвинувального акта від 17.01.2025 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0000325, внесеного до ЄРДР 24.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси 20.01.2025 року із Одеської обласної прокуратури надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України.

Ухвалою Колегії суддів від 21.01.2025 року призначено підготовче судове засідання з розгляду означеного обвинувального акта й доданих до нього документів на 23.01.2025 року у зв`язку зі спливом строку тримання обвинувачених під вартою.

Разом із обвинувальним актом, прокурором ОСОБА_10 подано до суду письмові клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мотивуючи їх тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а ОСОБА_8 у тяжкому та низці особливо тяжких кримінальних правопорушень; з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та засудження можуть переховуватись від суду, оскільки вказані особи є завербованими представниками спецслужб рф, вчиняли кримінальні правопорушення з прямим умислом, за грошову винагороду від представників цих спецслужб, мають сталий зв`язок з ними, їх допомогу в переховуванні, не бажали свого викриття; обвинувачені можуть незаконно впливати на експерта, потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів або надання виправдовувальних показів відносно них; вказані обвинувачені можуть продовжити кримінальні правопорушення, які їм інкримінуються або вчинити нові кримінальні правопорушення, які також можуть бути спрямовані на підтримання рф у веденні збройної агресії проти України, через вчинення інших диверсій; на сьогодні, агресивна війна рф, в тому числі й інформаційна, проти України продовжується, підпали автомобілів, які належать військовим та об`єктів залізничної інфраструктури в м. Одеса та Одеської області дотепер не припиняються, що в сукупності свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта, а також продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються або вчинення інших кримінальних правопорушень) на сьогоднішній час існують, є вагомими та не зменшились.

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 на підтримку означених клопотань, заслухавши захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти клопотання прокурора та просила застосувати відносно свого підзахисного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також захисника ОСОБА_6 , який також заперечував проти клопотання прокурора та просив визначити його підзахисному ОСОБА_8 можливість внесення застави, з`ясувавши думку обвинувачених на підтримку своїх захисників, дослідивши означені клопотання прокурора та обвинувальний акт з доданими до нього документами, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.01.2025 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.01.2025 року, включно.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб (диверсія); умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб; перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Як слідує з матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР, КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР», Херсонській міській психоневрологічній поліклініці, КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР не перебуває, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; неодружений та офіційно непрацевлаштований; не забезпечений місцем реєстрації на території м. Одеса, сукупність чого свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 легальних джерел доходів, схильність останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь, які становлять найвищий ступінь суспільної небезпеки.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб (диверсія).

З матеріалів судового провадження вбачається, що незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; має статус ветерана війни учасника бойових дій, але останній притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2, 183 КУпАП; неодружений та офіційно непрацевлаштований; не забезпечений місцем реєстрації на території м. Одеса, наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України, сукупність чого свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_9 легальних джерел доходів, схильність останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь, які становлять найвищий ступінь суспільної небезпеки.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотаннях прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_7 щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні, в тому числі у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, а також з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Між тим, викладені у розглядуваних клопотаннях доводи прокурора ОСОБА_10 щодо незастосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави судом до уваги не приймається, оскільки такі доводи суперечать положенням ч.3 ст.183 КПК України, згідно яких суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цих Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у більш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, їх характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправних діянь, а також зважаючи на характеризуючі обвинувачених дані, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначених обвинувачених не зможе забезпечити належне виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченим діянь, їх майновий і сімейний стан та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, Колегія суддів вважає за необхідне одночасно визначити вказаним обвинуваченим альтернативний вид запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, - заставу.

Ураховуючи, що за версією сторони обвинувачення, інкриміновані обвинуваченим діяння спрямовані на ослаблення держави, пошкодження майна і об`єктів залізничної інфраструктури, підтримання рф у веденні збройної агресії проти України, Колегія суддів вважає, що такий випадок в умовах воєнного стану слід віднести до виняткового та в порядку абзацу 5 ч.4 ст.182 КПК України встановити кожному з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винятковий розмір застави більший ніж максимально передбачений ч.5 ст.182 означеного Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 176-178, 182-183, 314-315, 194, 331, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 23.03.2025 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання кожним з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 1000 (тисяча) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, кожному, що складає 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачені звільняються з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на кожного з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі регіону за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з громадянами рф, свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо кожний з них, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 23.03.2025 року.

Копії ухвали вручити під розписку обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3