Справа № 461/2237/25
Провадження № 1-в/461/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова подання начальниці Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 22 червня 2023 року Франківським районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, -

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2025 року до суду надійшло подання начальниці Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до чинного законодавства вирок Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладена стаття 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Прокурор у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд подання у його відсутності. Зазначив, що проти задоволення подання не заперечує.

Представник Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та засуджена ОСОБА_4 , незважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання, виходячи з такого.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімума для працездатної особи, який на 01.01.2023 становив 2684,00 грн.

Так, вироком Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до вироку ОСОБА_4 04.01.2023 таємно викрала із торгового стелажу торгового центру майно ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 2852,30 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 12.01.2023 вчинила замах на таємне викрадення із торгового стелажу ТЦ майна ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 1174,33 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем уст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

У частині 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджена вироком Франківського районного суду міста Львова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України вчинила замах на таємне викрадення чужого майна за епізодом, скоєним 12.01.2023, на суму 1174,33 грн., меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менша 2684 грн.), тобто вчинене нею діяння у цій частині відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, подання начальниці Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальниці Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Привести вирок Франківського районного суду м. Львова від 22.06.2023 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, згідно з вироком Франківського районного суду м. Львова від 22.06.2023, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності законом за таке діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Франківського районного суду м. Львова від 22.06.2023 посилання на призначене покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та урахування його за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок Франківського районного суду м. Львова від 22.06.2023 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5