Провадження № 1-кп/537/48/2025
Справа № 537/5870/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2025 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001507 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, студентки 3-го курсу Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин:

25.06.2024 о 20 год. 13 хв. у світлий час доби по сухому асфальтному покриттю вул. Лікаря Богаєвського, що у Крюківському районі м. Кременчука Полтавської області, зі сторони вул. Сумської у напрямку до вул. Івана Мазепи, керуючи автомобілем «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася ОСОБА_6 . В цей же час по вул. Троїцькій, що у Крюківському районі м. Кременчука Полтавської області, зі сторони вул. Левка Лук`яненка у напрямку до проспекту Свободи рухався автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час руху у вказаному напрямку у заданій дорожній обстановці ОСОБА_6 , діючи з необережності на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Троїцької (головна дорога) з вул. Лікаря Богаєвського (другорядна дорога), порушуючи вимоги п.п.16.11, 2.1 розділу 33 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001, де вказано: «16.11: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; р.33. Дорожні знаки, 2.1. «Дати дорогу» : водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорощу, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», рухаючись по проїзній частині другорядної дороги та, під`їжджаючи до перехрестя вул. Троїцької (головна дорога) з вул. Лікря Богаєвського, не надала дороги автомобілю «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який в цей час рухався по головній дорозі, та допустила з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми, множинних саден обличчя, рубців на лобі, правій надбрівній ділянці, на верхній повіці правого ока, на правому вусі, забою головного мозку з геморагічним просуванням на межі лівої лобної та тім`яної долі, закритої тупої травми грудної клітини, перелому відрізку 7-го ребра справа по передній пахвинній лінії із зміщенням на товщину кортикального шару, забою лівого колінного суглобу з розривом сухожилку чотириголового м`язу та розриву медіального меніску, рубця на передній поверхні лівого колінного суглобу, забою правого гомілково-ступеневого суглобу з розривом зв`язок та гемартрозом, рубців від ран в нижній третині правого передпліччя по задній поверхні, по зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя (в кількості двох), садна на верхніх та нижніх кінцівках, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. В умовах даної події водій автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.п.16.11., 2.1 розділу 33 ПДР. У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.16.11., 2.1. розділу 33 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, так як обвинувачена, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та пояснила про обставини і мотиви скоєного, як вказано у описовій частині вироку.

Враховуючи покази обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_6 усвідомлює той факт, що вона скоїла встановлене судом кримінальне правопорушення, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Вина обвинуваченої підтверджується її показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважав за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, так як обвинувачена порушила правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченій, суд, враховуючи вимоги ст.65-68 КК України та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,приймає до уваги конкретні обставини справи,характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є нетяжким злочином, відсутність тяжких наслідків для потерпілого.

Судом також враховується особа обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, незаміжня, утриманців не має, навчається у вищому навчальному закладі, її молодий вік, задовільний стан здоров`я, а також те, що обвинувачена раніше несудима, вчинила злочин з необережності, на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, негативних характеристик не має. Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченої ОСОБА_6 до вчиненого злочину, її повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом участі в слідчих діях, що підтверджено прокурором у суді. При цьому суд вважає, що щире каяття у обвинуваченої ОСОБА_6 відсутнє. Щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки не лище шляхом визнання вини, готовності нести кримінальну відповідальність, що грунтується на бажанні виправити ситуацію, яка склалася, готовності відшкодувати шкоду потерпілому, завдану злочином. Представником потерпілого у судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_6 протягом всього часу розгляду справи не просила вибачення у потерпілого, не цікавилася станом його здоров`я, не вживала дій для відшкодування шкоди, хоча б у мінімальному розмірі, посилаючись на відсутність механізму такого відшкодування, а тому потерпілий реалізує право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди у цивільному провадженні. Не скористалася ОСОБА_6 і пропозицією попросити вибачення у потерпілого у останньому слові.

Враховуючи вищевикладене, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції статті закону у вигляді обмеження волі, від відбування якого звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку, та з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Ізоляції від суспільства обвинувачена не потребує.

Необхідності обрання до вступу вироку у законну силу запобіжного заходу, зважаючи на процесуальну поведінку потерпілої, немає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК, також слід стягнути з обвинуваченої витрати на проведення експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місцяів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік,якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешти, накладені на речові докази ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.07.2024 на автомобіль «Renault Duster», д.н. НОМЕР_2 , що належить ТОВ АФ «Добробут» (смт. Козельщина, вул. Остроградского, 8 Кременчуцького району) та знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , та ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.07.2024 на автомобіль «Audi А6», д.н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 та знаходиться у користуванні ОСОБА_6 .

Речові докази, автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіль «Audi a6», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власникам (володільцям) ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 11057,80 грн. витрат на проведення експертиз.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в судікопію вироку.

Засудженій, прокурору і представнику потерпілого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження

Суддя: ОСОБА_1