Провадження № 1-кп/161/111/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0002664 від 02.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, -

-за ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 01.08.2024, близько 18:30 год. діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через вхідні двері проник до житла квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 гаманець, який не становить для неї матеріальної цінності, в якому знаходились належні потерпілій грошові кошти в сумі 200 доларів США, що еквівалентно 8201,26 грн., 50 Євро, що еквівалентно 2220,08 грн., 1900 грн., три дисконтні картки, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 12321,34 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місце та спосіб вчинив зазначене в обвинувальному акті кримінальне правопорушення. Цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди визнав повністю. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка підтвердила факт таємного викрадення її майна обвинуваченим, при обставинах, що зазначено в обвинувальному акті. Цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди підтримала та просила задовольнити, а також наполягала на призначенні суворого покаранні ОСОБА_7 , а саме призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням в житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом враховується те, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, однак раніше неодноразово судимого за вчинення аналогічних майнових, корисливих кримінальних правопорушень, протягом тривалого часу взагалі не відшкодував завдану шкоду потерпілій,а також не вибачився перед потерпілою, хоча судом надавався для цього достатньо часу, при цьому остання наполягала на призначенні суворого покарання ОСОБА_7 , а саме просила призначити покарання у виді позбавлення волі, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_7 , слід призначити ближче до нижчої межі санкції ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, слід задовольнити частково у зв`язку з повним визнанням позовних вимог обвинуваченим, окрім 100 доларів США, що були вилучені в ОСОБА_7 під час досудового розслідування даного кримінального провадження та знаходяться на відповідальному зберіганні в АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу даного вироку в законну силу та покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: заборонити залишати межі Луцького району Волинської області, без дозволу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в розмірі 6058,24 (шість тисяч п`ятдесят вісім гривень двадцять чотири копійки) гривень за проведення судової дактилоскопічної та трасологічної експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 8220,71 (вісім тисяч двісті двадцять гривень сімдесят одна копійка) гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Арешт, що накладений на дисконтні картки Donna Italiana, Порцеляна №0325, Фарм №45168, Єва №10, купюру номіналом 100 доларів США, які вилучені 02.08.2024 року в приміщенні кімнати прийому громадян Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Луцьк, вул. Звитяжна, 2, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; босоніжки чорного кольору, які вилучені 02.08.2024 року в приміщенні кабінету №4 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Луцьк, вул. Звитяжна, 2, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США, що передані на відповідальне зберігання в АТ КБ «Приватбанк» - повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Речові докази дисконтні картки ОСОБА_8 , Порцеляна №0325, Фарм № НОМЕР_1 , Єва №10, босоніжки чорного кольору, що передані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_5 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: