Провадження № 1-кс/679/5/2025
Справа № 679/379/25
УХВАЛА

23 квітня 2025 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димівка Джанкойського району Автономної Республіки Крим, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває заява захисника про відвід судді у вказаному кримінальному провадженні.

Захисник у своїй заяві зазначає, що згідно зі звітом про автоматизований розподіл справи від 25.03.2025 вибір судді для розгляду відповідного кримінального провадження здійснювався з двох суддів цього суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у той час як інші судді цього суду були виключені з авторозподілу у зв`язку з: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відсутністю повноважень; ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відпусткою; ОСОБА_1 навчанням.

Витребувавши з Нетішинського міського суду відповідні накази було виявлено, що суддя ОСОБА_1 за наказом голови суду ОСОБА_8 був примусово направлений на навчання до Львівського регіонального відділення НШСУ на підставі листа, про що було видано наказ № 12/02-06 від 18.03.2024. З тексту листа Львівського регіонального відділення НШСУ № 22-02/197 від 28.02.2025 вбачається, що суддів місцевих судів запрошували взяти участь у вебінарі на тему: «Комунікація з учасниками бойових дій та потерпілими від воєнних злочинів», для чого учасникам треба було зареєструватися у строк до 21.03.2025 за посиланням, що було підставою для зарахування учасника у групу.

Перевіривши інформацію про вказаний захід підвищення кваліфікації на офіційному сайті НШСУ захисником було встановлено, що новина про цей вебінар була знята із сайту і у календарному плані дистанційного навчання такий захід теж не значиться. Зателефонувавши за номером, вказаним у листі, заступник директора Львівського регіонального відділення НШСУ повідомила, що вказаний вебінар перенесено, а зареєстрованих учасників повідомлено завчасно. Отже, суддю ОСОБА_1 25.03.2025 безпідставно було виключено з автоматизованого розподілу справ між суддями Нетішинського міського суду Хмельницької області та внесено недостовірну інформацію щодо суддів, на яких міг здійснюватися автоматизований розподіл відповідного кримінального провадження, що ставить під сумнів законність проведеного авторозподілу та відповідність його порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Також захисник зазначає, що обвинувальний акт було подано прокурором 25.03.2025 о 15:53 год., а підготовче засідання було невідкладно призначено до розгляду на 27.03.2025 на 11:00 год. Клопотання про продовження запобіжного заходу та клопотання про відсторонення від посади надійшло від прокурора 26.03.2025, тобто менше ніж за 1 добу до підготовчого засідання. Повістка про призначення справи до розгляду надійшла в «Електронний суд» 26.03.2025.

27.03.2025 об 11:00 год. суддя ОСОБА_7 не розпочав розгляд підготовчого засідання, оскільки голова суду ОСОБА_8 призначила на 10:30 год. розгляд відводу захисника ОСОБА_6 , розгляд якого відбувався до 16:30 год. Цього ж дня о 17:00 год. суддя ОСОБА_7 відкрив судове засідання, в якому прокурор ввів суд в оману, зазначивши про те, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначеної суддею ОСОБА_7 на 17:00 год., надавши аналогічну інформацію і щодо захисників. У той же час секретар повідомила, що вона не змогла додзвонитися до захисників та обвинуваченого.

Не перевіривши отриману інформацію за матеріалами справи, в яких відсутня розписка ОСОБА_4 та його захисників про виклик в судове засідання на 17:00 год., суд під час судового засідання у присутності прокурора та представника потерпілого в.о. міського голови м. Нетішин висловився наступним чином: «Нажаль, за одну неявку застосувати привід неможливо», демонструючи у такий спосіб упереджене ставлення до обвинуваченого та прихильність до прокурора і в.о. міського голови, у якого прямий конфлікт інтересів у розгляді клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_4 , оскільки від цього напряму залежить його головування в міській раді. У такий спосіб суддя вдався до прояву упередженості та залежності від політичної кон`юктури, що виключає незалежний та справедливий розгляд справи безстороннім судом.

Водночас протокольною ухвалою суд прийняв рішення звернутися до КДК відносно захисників обвинуваченого зі скаргою за неявку в судове засідання, вчинивши втручання в адвокатську діяльність ОСОБА_5 та звернувшись до голови Київського апеляційного суду із запитом про те, чи перебувала захисник 28.03.2025 у засіданні в іншій справі.

Захисники та обвинувачений були повідомлені про розгляд справи суддею ОСОБА_7 на 27.03.2025 на 11:00 год. і у призначений час головуючий не відкрив судове засідання, а про те, що розгляд справи було призначено на 17:00 год., сторону захисту повідомлено належним чином не було, зокрема секретар ОСОБА_7 не вручала повістку та не повідомляла ОСОБА_4 , який перебував у суді з 10:00 до 14:00 год., про відкладення розгляду справи на 17:00 год., і жодних розписок матеріали справи не містять. Про те, що справа призначена на 17:00 год., захисник ОСОБА_5 дізналася від секретаря судового засідання о 16:43 год., однак запрошення взяти участь у ВКЗ не надходило.

Таким чином, участь захисників та обвинуваченого не була забезпечена саме судом, при цьому суд, призначивши судове засідання у позаробочий час, посягав на право на захист та на конституційне право захисника на працю, оскільки адвокати не зобов`язані забезпечувати право на захист у позаробочий час, тим більше, що у підготовчому засіданні не вирішувалися невідкладні питання.

З огляду на вказані обставини захисник не мала можливості підготуватися до розгляду справи, а отже, на думку захисника, було порушено як право обвинуваченого на завчасне повідомлення про виклик до суду, так і право на захист.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу суддя виявив упереджене та необ`єктивне ставлення до обвинуваченого та сторони захисту, що виражалося у наступному:

1)cуд не запитав у сторони захисту, чи достатньо було захиснику часу підготуватися до розгляду справи та ознайомитися з клопотаннями прокурора, які надійшли після 12:00 год. 26.03.2025 і розгляд яких було призначено на 27.03.2025 на 11:00 год., тобто менше, ніж за добу, натомість здійснивши тиск на захисника шляхом звернення до КДК, внаслідок чого остання була вимушена брати участь у засіданні та не мала достатньо часу узгодити позицію зі своїм підзахисним;

2)під час судового засідання суддя ОСОБА_7 не надав право ОСОБА_4 оголосити заяву про відвід з підстав порушення правил авторозподілу;

3)суддя одночасно розглядав два клопотання прокурора, які були подані окремо, і розгляд яких регулюється різними главами КПК, прийнявши одне процесуальне рішення як щодо запобіжного заходу, так і щодо відсторонення від посади, що не передбачено КПК.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заяву про відвід в частині наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 , на які вона посилалася у своїй заяві, надавши пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, що викладені у заяві про відвід. Водночас захисник відмовилася від заяви про відвід в частині посилання на порушення порядку визначення судді для розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 з огляду на отриману відповідь на адвокатський запит, що направлявся стороною захисту для з`ясування та уточнення обставин щодо перебування судді ОСОБА_1 на навчанні 25.03.2025.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід в частині наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 .

Прокурор заперечував проти заяви захисника, вказавши на зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами із посиланням на те, що остання вже втретє заявляє необґрунтований відвід судді ОСОБА_7 , постійно посилаючись на нові обставини. При цьому будь-яких ознак упередженості з боку судді ОСОБА_7 прокурором не вбачається.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав.

Суддя ОСОБА_7 , який також повідомлявся про дату, час і місце розгляду заяви про відвід, надав заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності.

Заслухавши заяву захисника та думку сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У частинах 1, 3 ст. 81 КПК України зазначається, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначається у ч.ч. 1, 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Суд наголошує на тому, що до компетенції суду першої інстанції під час розгляду відводу судді не входить надання оцінки тому, яким чином головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання порядку вчинення процесуальних дій та процесуальних прав учасників (зокрема і з погляду контролю проведення судового провадження у розумні строки), у той час як саме до цього зводиться обґрунтування відводу. Більше того, неналежне дотримання норм кримінального процесуального законодавства головуючим суддею під час розгляду кримінального провадження (чому мають право надавати оцінку суди вищих інстанцій в порядку перегляду судових рішень або Вища рада правосуддя в порядку розгляду скарги, а не інший суддя цього ж суду) апріорі не свідчить про упередженість головуючого судді, а відповідне твердження в даному випадку має характер припущення і такі сумніви сторони захисту не є об?єктивно виправданими, позаяк належних доказів зворотного суду не надано. У той же час особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано переконливих доказів протилежного. При цьому особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Так само не може свідчити про упередженість судді сама по собі висловлена ним думка щодо порядку застосування тих чи інших норм процесуального права.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 75, 80-82, 321, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24.04.2025.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Суддя ОСОБА_1