Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/8/2025 Справа № 641/8033/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженої в режимі відеоконференції ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженої ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 19.03.2024 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.ч 1, 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженої ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироків суду стосовно засудженої ОСОБА_4 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 , зазначила, що була засуджена за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 19.07.2023 року вироком Ковпаківського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 19.03.2024 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.ч 1, 3 ст. 357 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Також, ОСОБА_4 посилалась на внесення до ст.51 КУпАП, змін згідно яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Прокурор щодо декриміналізації не заперечував. Остаточне покарання просив залишити, як визначено в вироку Зарічного районного суду м. Суми. від 19.03.2024 року.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, дійшов наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Як вбачається з вироку Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 року ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом таємного викрадення, за епізодом від 23.11.2020 року на суму 429 грн. 00 коп., за епізодом від 24.11.2020 року на суму 1072 грн. 00 коп., за епізодом від 25.11.2020 року на суму 987 грн. 00 коп., за епізодом від 27.11.2020 року на суму 688 грн. 00 коп., за епізодом від 30.05.2021 року на суму 582 грн. 00 коп., за епізодом від 04.08.2021 року на суму 2098 грн. 00 коп., за епізодом від 17.08.2021 року на суму 1245 грн. 60 коп., за епізодом від 02.09.2021 року на суму 659 грн. 00 коп..

Станом на 2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., та на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, тоді як вартість майна, яким ОСОБА_4 заволоділа шляхом таємного викрадення, не перевищує вищезазначених сум, що з урахуванням внесених змін може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається з вироку Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом таємного викрадення за епізодом від 08.06.2022 року на суму 1198 грн. 00 коп., за епізодом від 27.07.2023 року на суму 788 грн. 00 коп., за епізодом від 02.08.2023 року на суму від 1065 грн. 00 коп., за епізодом від 11.08.2023 року на суму 549 грн. 00 коп..

Станом на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., та на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, тоді як вартість майна, яким ОСОБА_4 заволоділа шляхом таємного викрадення, не перевищує вищезазначених сум, що з урахуванням внесених змін може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 , засуджена вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 року за ч за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, завдала матеріальну шкоду за епізодом від 23.11.2020 року на суму 429 грн. 00 коп., за епізодом від 24.11.2020 року на суму 1072 грн. 00 коп., за епізодом від 25.11.2020 року на суму 987 грн. 00 коп., за епізодом від 27.11.2020 року на суму 688 грн. 00 коп., за епізодом від 30.05.2021 року на суму 582 грн. 00 коп., за епізодом від 04.08.2021 року на суму 2098 грн. 00 коп., за епізодом від 17.08.2021 року на суму 1245 грн. 60 коп., за епізодом від 02.09.2021 року на суму 659 грн. 00 коп., тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені нею діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-карними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену ОСОБА_4 від призначеного покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України завдала матеріальну шкоду у сумі 3099 грн., що перевищує розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальними правопорушеннями.

Також, за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.ч 1, 3 ст. 357 КК України, завдала матеріальну шкоду за епізодом від 10.02.2022 на суму 715 грн. 00 коп., за епізодом від 08.06.2022 року на суму 1198 грн. 00 коп., за епізодом від 18.07.2023 року на суму 354 грн. 60 коп., за епізодом від 27.07.2023 року на суму 788 грн. 00 коп., за епізодом від 02.08.2023 року на суму від 1065 грн. 00 коп., за епізодом від 11.08.2023 року на суму 549 грн. 00 коп., за епізодом від 22.08.2023 року на суму 999 грн. 00 коп..

Сума майнової шкоди, яка була заподіяна засудженою ОСОБА_4 за іншими епізодами зазначеними у вироку Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року, а саме за епізодом від 17.10.2022 року на суму 11 195 грн. 00 коп., за епізодом від 21.05.2023 року на суму від 6200 грн. 00 коп., перевищує розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальними правопорушеннями.

За таких обставин, заява ОСОБА_4 є такою, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву засудженої ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 року, вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2023 року, вироку Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми залишається без змін, у зв`язку з тим, що заподіяна майнова шкода у сумі 3099 грн. 00 коп., є кримінальним правопрушенням.

Також, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року за за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.ч 1, 3 ст. 357 КК України за епізодом від 10.02.2022 на суму 715 грн. 00 коп., за епізодом від 08.06.2022 року на суму 1198 грн. 00 коп., за епізодом від 18.07.2023 року на суму 354 грн. 60 коп., за епізодом від 27.07.2023 року на суму 788 грн. 00 коп., за епізодом від 02.08.2023 року на суму від 1065 грн. 00 коп., за епізодом від 11.08.2023 року на суму 549 грн. 00 коп., за епізодом від 22.08.2023 року на суму 999 грн. 00 коп..

Вважати засудженою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.03.2024 року до покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1