КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005873, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватиму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 69 КК України - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт без конфіскації майна.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин,01 грудня 2019 року близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , провадження стосовно якого зупинено ухвалою суду від 23 листопада 2023 року до його звільнення з військової служби (том 2 а.с. 242-243), та ще з однією невстановленою особою, перебуваючи на території Білогородської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 2, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський (нині Бучанський) район, с. Білогородка, вул. Володимирська, 97, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , продемонструвавши предмет, зовні схожий на пістолет, заволоділи мобільним телефоном марки «VerneeMix2» вартістю 2137,60 грн. з сім картками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 і чоловічою курткою чорного кольору, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку розміром вартості вказаного мобільного телефона.

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2024 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 69 КК України - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт без конфіскації майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подали.

Не погоджуючись з вироком суду,прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2024 року, в частині зазначення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України обвинуваченим ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 , а також в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості - скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення разом із ОСОБА_10 , зазначивши вчинення таких дій разом з Особою 1, провадження стосовно якого зупинено ухвалою суду від 23 листопада 2023 року до його звільнення з військової служби. В решті вирок суду залишити без зміни. Дослідити під час апеляційного розгляду матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог вказав, що суд першої інстанції у формулюванні обвинувачення визнаного доведеним незаконно вказав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України у співучасті з ОСОБА_6 вчинив ОСОБА_10 , оскільки стосовно останнього відсутній обвинувальний вирок суду, а отже його вина у вчиненні інкримінованого злочину не була констатована законним судовим рішенням. Крім того, в оскаржуваному вироку не наведено жодних обставин, які б вказували на обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. На переконання сторони обвинувачення, призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт без конфіскації майна, не врахував особу обвинуваченого, зокрема те, що він не працює, вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, завдану потерпілому шкоду в розмірі 3000 гривень протягом 2019-2024 років не відшкодував. Крім того, судом першої інстанції не враховано належним чином особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років та своїми кримінально-протиправними діями посягнув на одне із фундаментальних прав в демократичному суспільстві, а саме гарантоване Конституцією України право власності, більше того, вчинив зазначений злочин, групою осіб за попередньою змовою, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді,доводи прокурора,який підтримав апеляційну скаргу та просивїї задовольнити, позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,якізаперечувалипроти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити в силі,їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку колегії суддів вказаних вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, відтак вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так у п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України містяться вимоги до мотивувальної частини вироку у разі визнання особи винуватою, а саме необхідно зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у вчиненні якого визнано винуватим ОСОБА_6 полягає у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм.

Формулюючи обвинувачення визнаного доведеним, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , провадження стосовно якого зупинено ухвалою суду від 23 листопада 2023 року до його звільнення з військової служби (том 2 а.с. 242-243), та ще з однією невстановленою особою, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , продемонструвавши предмет, зовні схожий на пістолет, заволоділи мобільним телефоном марки «VerneeMix 2» вартістю 2137,60 грн. і чоловічою курткою чорного кольору.

При цьому для настання відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КК України, обов`язковою умовою розбою є вчинення під час нападу на потерпілого насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я або погрози застосування такого насильства.

Колегія суддів зазначає, що визначаючи ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, не зазначивши мотиву, мети, ролі кожного з обвинувачених та інших суттєвих обставин, що характеризують кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 вказував на відсутність доказів, щодо його причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, але і для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується оскаржуваного вироку, то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, зокрема його об`єктивної сторони що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що при розгляді цього кримінального провадження в суді першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в частинізаконності та обґрунтованості судового рішення, а тому постановлений стосовно ОСОБА_6 вирок суду слід скасувати тапризначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно звернути увагу на доводи апеляційної скарги прокурора, щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і у разі доведеності вини у тому ж обсязі на покарання відповідно до санкції статті .

Новий судовий розгляд провести у відповідності до вимог законодавства, повно та всебічно дослідити представлені сторонами докази, дати їм оцінку щодо належності та допустимості, перевіривши доводи апеляційної скарги в цій частині.

За наслідками розгляду справи необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупрокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2024 року, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3