Єдиний унікальний номер 205/1595/25
1-кс/205/99/25
УХВАЛА

31 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в режимі відео конференції захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 29.01.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краснодар Російська Федерація, освіти не має, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-05.08.2022 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; та відносно якої 29.03.2023 року Центральною окружної прокуратурою міста Дніпра скеровано обвинувальний акт до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України та відносно якої 04.11.2024 року Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра скеровано обвинувальний акт до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ введено військовий стан на всій території України.

У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні продовжено, останній раз - відповідно до Закону України від 29.10.2024 № 4024-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилини 10 листопада 2024 року до 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженою, за вчинення умисного корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних для себе висновків не зробила, на шлях виправлення не стала, перебуваючи в умовах іспитового строку підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , 29.01.2025 року, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Далі, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло, 29.01.2025 року, близько 14 години 40 хвилини, прибула до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно в середині якої ОСОБА_6 визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_6 , під приводом надання волонтерської допомоги продуктами харчування, за запрошенням ОСОБА_8 , проникла у середину вищевказаної квартири, де перебуваючи в коридорі, побачила у спальній кімнаті в дерев`яній шафі грошові кошти, які звідти дістала потерпіла ОСОБА_8 , що належать останній, та які ОСОБА_6 визначила для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, шляхом обману відволікла потерпілу ОСОБА_8 , та перебуваючи на кухні, ОСОБА_6 , попрохала потерпілу скористатися вбиральнею, але маючий інший намір, проникла до спальної кімнати, де переконавшись, що за її діями потерпіла ОСОБА_8 не спостерігає, оскільки остання на той момент перебувала в приміщенні кухні, ОСОБА_6 , підійшла до дерев`яної шафи, яку знаходилась у спальній кімнаті, звідки взяла грошові кошти в розмірі 195000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_8 , тим самим таємно заволоділа грошовими коштами.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, утримуючи при собі викрадені грошові кошти, покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 195 000 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням у житло, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

29.01.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не має офіційного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу. Таким чином, є достатні підстави вважати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим і доведеним, оскільки у неї відсутні достатні соціальні зв`язки, які б могли утримати її від зміни місця проживання, номеру телефону з метою переховування. Крім того ОСОБА_6 зареєстрована та проживає поза межами м. Дніпро, що ускладнює контроль працівниками поліції за виконанням ОСОБА_6 своїх обов`язків в разі обрання менш суворого запобіжного заходу. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів в суді, що може сприяти уникненню нею кримінальної відповідальності. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрювана зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вона вже раніше судима за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не встала, вчинила дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду. Окрім цього, у кримінальному провадженні № 0000073 від 18.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10.10.2024 року, відносно підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, однак 15.10.2024 року ОСОБА_10 звільнена з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі 242240 гривень. Тому є всі підстав вважати, що остання може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення проти власності з метою отримання незаконного збагачення для власного проживання.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник зазначив, що ризики, які зазначені прокурором є недоведеними, пред`явлена підозра є необґрунтована.

Вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про її причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрювана раніше судима, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше судима за кримінальні правопорушення проти власності. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, враховуючи, що іншим судом в іншому кримінальному провадженні визначався розмір застави в максимальному вигляді, а саме, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте не забезпечив належну поведінку підозрюваної, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що є всі підстави для визначення розміру застави, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 190 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 575 320 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000137 від 29.01.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28 березня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 575 320 грн. (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч триста двадцять гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрювану ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1