Справа № 639/3189/24
Провадження № 1-кп/639/135/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2024 за №0000383, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Манченки Харківського району Харківської області, офіційно працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 22.04.2024 близько о 20 годині 40 хвилин разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, де вони в цей час помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_6 , який рухався разом зі своїми знайомими в бік вул. Академіка Богомольця м. Харкова.

В цей час у ОСОБА_7 сумісно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння будь-яким майном, належного потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно у групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у період воєнного стану, наздогнавши потерпілого ОСОБА_9 поблизу території КЗ «Харківський ліцей № 54» за адресою: м.Харків, вул. Академіка Богомольця, 4, та з початку розпочали вимагати у ОСОБА_6 надати їм гроші для придбання алкогольних напоїв.

Однак, ОСОБА_7 , почувши відмову в надані їм грошових коштів розпочав виказувати потерпілому ОСОБА_6 погрози застосування відносного нього фізичного насильства, шляхом замахування та імітації ударів руками та ногами, а після чого правою рукою зірвав з голови ОСОБА_6 панаму «MultiCam», вартістю 222 грн. 60 коп.

Після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виказуючи потерпілому ОСОБА_6 погрози застосування відносного нього фізичного насильства, шляхом замахування та імітації ударів руками та ногами, рукою вирвав військову піксельну куртку зразку ЗСУ розміру «L» наявну у ОСОБА_6 , яку він тримав лівою рукою поруч з тулубом, вартістю 1393 грн. 20 коп..

Після цього ОСОБА_7 , діючи в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з метою доведення до кінця їх спільного злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, тримаючи у руці майно потерпілого, розпочали від нього уходити в бік вул. Москалівська м. Харкова.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи у групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 діючи у групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1615 грн. 80 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 2377/24 від 09.05.2024.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, зібраними матеріалами справи. Крім цього, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжують, зазначав про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання щодо подій 22.04.2024 стосовно відкритого викрадення у нього панамки та куртки. Зазначав, що наразі ці речі йому вже повернули працівники поліції, а щодо виду та розміру покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, просив проводити подальший судовий розгляд за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, не визнав, оскільки наміру грабувати цих хлопців вони не мали, підійшли до них виключно щоб поспілкуватись з приводу їх поведінки, та пояснити їм що не можна ходити по Москалівці у такому вигляді у військовій формі з макетами автоматів. ОСОБА_7 розумів, що вони, забираючи панамку та курточку у хлопців поступають протиправно, однак оскільки ці речі не мають суттєвої вартості, то думав, що їх дії можуть містити ознаки хуліганства і не думав, що їх дії можуть містити ознаки такого тяжкого злочину, який йому інкриміновано. У вчиненому щиро кається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що сторона захисту ставить під сумнів кваліфікацію кримінального правопорушення, яка визначена в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , та вбачають в діях останнього ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, хуліганство, шляхом порушення спокійного відпочинку та соціально-культурних прав членів людської спільноти.

На думку сторони захисту, в діях ОСОБА_7 був відсутній корисливий мотив. Панама, яку забрав ОСОБА_7 , зовнішнє не виявляла ознак предмету, який можна ототожнювати з матеріальною вигодою.

Звертають увагу, що активні дії, рухи та погрози насильством здійснював ОСОБА_10 , а не ОСОБА_7 . В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 здійснював імітацію ударів в область обличчя та ногою в область тулуба, але і потерпілий і свідки зазначали, що імітацію ударів в область обличчя та тулуба здійснював саме ОСОБА_10 , а не ОСОБА_7 .

Призначення навіть мінімального покарання згідно з санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі може бути надмірним покаранням і таким, що в цій конкретній ситуації явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого діяння, оскільки розмір заподіяної шкоди становив 222 грн 60 коп., що за умови вчинення таємного викрадення майна взагалі б не розглядалося як кримінальне правопорушення. З урахуванням цього, а також обставин, що характеризують ОСОБА_7 , обставин що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, просять призначити покарання з урахуванням положень ст.ст. 69 та 75 КК України.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його винуватість доводиться дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_6 просить органи поліції прийняти міри до невідомих осіб, які 22.04.2024 близько о 20 год 40 хв за адресою: м. Харків, вул. Академіка Богомольця, 4, відкрито заволоділи його речами, а саме: панамою в кольорі мультикам та військовою піксельною курткою;

- даними рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 23.04.2024, відповідно до якого 22.04.2024 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 3872 від 22.04.2024. Фабула ЄО: 22.04.2024 о 20:53 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.04.2024 о 20:52 за адресою: АДРЕСА_3 хв тому невідомих три чоловіка підійшли до заявника та його друзів (2 чоловіка), відібрали речі, заявника вдарили ногою, його друга ОСОБА_11 забрали куртку батька піксельну військову та панаму в кольорі мультикам. Грабіжники пішли у бік заводу Шевченка. Опис: на вигляд 20-25 років, у одного з них було татуювання на правій руці, вдягнені в штани та футболки, інші два вдягнені у штани та кофти (синю та білу). Заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виїздом на місце події виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які повертались до дому та поблизу школи 54 зустріли раніше невідомих їм трьох молодих чоловіків, які почали з ними конфлікт через наявність в останніх деревьяного макету зброї АК74. Внаслідок конфлікту невідомі особи спричинили т/у ОСОБА_12 у вигляді удару долонею по обличчю, а у ОСОБА_6 здійснили крадіжку панами мультикам та куртки піксель, після чого зникли в невідомому напрямку.

Прибувши на місце події за адресою вул. Богомольця, 22 працівники поліції, поспілкувавшись із заявником, було отримано опис правопорушників. Під час патрулювання приблизно о 22:05 за адресою: перехрестя вулиць Москалівська та Академіка Богомольця напроти ринку було виявлено осіб, які зовні підходили під оопис заявника. В ході спілкування з громадянами було зьясовано, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно причетні до ситуації, що сталася, та у них при собі є речі, про грабіж яких повідомив заявник, а саме панама та кітель кольору піксель;

- даними протоколу огляду місця події від 22.04.2024, а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_4 . На тротуарній доріжці знаходиться ОСОБА_6 . З його слів троє раніше невідомих осіб відкрито заволоділи панамою та курткою з піксельним принтом;

- даними протоколу огляду місця події від 22.04.2024 (з фототаблицею до нього), а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_5 . На ділянці знаходиться ОСОБА_10 , який в руках тримає чоловічу куртку з тканини піксельного принту. Куртку вилучено та упаковано до спецпакету;

- даними протоколу огляду місця події від 22.04.2024 (з фототаблицею до нього), а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_5 . На ділянці знаходиться ОСОБА_7 , який в руках тримає панаму тактичну з камуфляжним принтом, яку вилучено та упаковано до спецпакету;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024 за участі потерпілого ОСОБА_6 , згідного якого він впізнав особу під № 4- ОСОБА_10 , як особу, що 22.04.2024 відкрито заволоділа його особистими речами;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024 за участі свідка ОСОБА_12 , згідного якого він впізнав особу під № 4- ОСОБА_7 , як особу, що 22.04.2024 відкрито заволоділа особистими речами ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024 за участі свідка ОСОБА_12 , згідного якого він впізнав особу під № 1- ОСОБА_10 , як особу, що 22.04.2024 відкрито заволоділа особистими речами ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024 за участі свідка ОСОБА_13 , згідного якого він впізнав особу під № 3 - ОСОБА_7 , як особу, що 22.04.2024 відкрито заволоділа особистими речами ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024 за участі свідка ОСОБА_13 , згідного якого він впізнав особу під № 3 - ОСОБА_10 , як особу, що 22.04.2024 відкрито заволоділа особистими речами ОСОБА_6 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.04.2024 з додатками до нього (відеозапис на диску), проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під час якого вони показали та розповіли про обставини відкритого заволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_10 майном потерпілого ОСОБА_6 22.04.2024;

- даними протоколу огляду предмету від 09.05.2024 та додатком до нього (фототаблицями), відповідно до якого під час огляду виявлені:

Військова куртка зразку ЗСУ, камуфляж «піксель», розмір «L», що попереду застібається на змійку. З правого та лівого боку маються дві кишені, що застібаються на змійки. На грудях маються наліпки для приєднання нашивок. На правому та лівому рукавах в ділянці плеча маються по одній кишені, що застібаються на змійки. На рукавах маються наліпки для приєднання наліпок. В нижній частині поділу куртки мається шнурок для регулювання ширини. Куртка без капюшону. З внутрішнього боку мається шар флісової тканини. Пошкоджень на куртці не виявлено. Візуальний знос тканини куртки близько 2%.

Військова тканева панама з камуфляжом «MultiCam», розмір «52». На панамі мається лямка у вигляді шнурка для фіксації панами на підборідді. На зовнішній частині панами маються отвори для вентиляції та кріплення з тканини для дрібних предметів. Пошкоджень панами не має. Візуальний зніс тканини близько 5 %.

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи №2377/24 від 09.05.2024, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних товарів, з урахуванням зносу, станом на 23.04.2024, становила: військова куртка зразку ЗСУ, камуфляж «піксель» розмір «L», бувша у використанні - 1393,20 грн. (одна тисяча триста дев`яносто три гривні 20 коп.), військова панама камуфляж «MultiCam», бувша у використанні - 222,60 грн. (двісті двадцять дві гривні 60 коп.). Загальна вартість об`єктів дослідження становила 1615,80 грн. (одна тисяча шістсот п`ятнадцять гривень 80 коп.)

- наданими у судовому засіданні показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який повідомив, що у квітні 2024 року він їхав у трамваї та побачив трьох хлопців, які були у військовій формі без шевронів, із макетами автоматів й пересувались по вагону із цими макетами. ОСОБА_7 вийшов з трамвая на Москалівці біля Заводу Шевченка, де зустрів ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) з кампанією та розповів йому про цих хлопців і їх поведінку. ОСОБА_10 побіг наздоганяти цих хлопців, а ОСОБА_7 пішов за ним, бо ОСОБА_10 був один, а хлопців троє. Коли ОСОБА_7 підійшов, то вже була сварка між ОСОБА_10 та хлопцями. Хлопці агресивно себе поводили, але більшим агресором все ж таки був ОСОБА_10 . Приблизно півгодини ОСОБА_10 спілкувався з хлопцями та постійно щось від них вимагав. ОСОБА_10 вирішив зняти панамку з одного з хлопців, однак у нього не виходило це зробити, тому ОСОБА_7 допоміг ОСОБА_10 зняти з хлопця панамку. Після цього ОСОБА_10 забрав у цього ж хлопця курточку. ОСОБА_7 питав ОСОБА_10 , навіщо йому потрібна ця курточка та казав, щоб ОСОБА_10 повернув цю курточку, однак ОСОБА_10 його не слухав та казав, що сам розбереться. ОСОБА_7 розвернувся та пішов, а через декілька секунд його наздогнав ОСОБА_10 , в руках якого була курточка, і вони пішли далі разом. Вони відійшли приблизно на 40 метрів та зупинились біля «Кісету», де була їх кампанія. Приблизно через 30 хвилин до них під`їхала поліція.

На запитання прокурора обвинувачений ОСОБА_7 уточнив, що в той день він не виживав алкогольних або наркотичних засобів, а ОСОБА_10 вживав пиво. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підходили до хлопців, щоб поспілкуватись з приводу їх поведінки, та пояснити їм що не можна ходити по Москалівці у такому вигляді у військовій формі з макетами автоматів. Наміру грабувати цих хлопців вони не мали.

Спочатку ОСОБА_10 неодноразово вимагав у хлопців гроші на пиво, а коли вони відмовились давати гроші, то сказав, щоб вони дали «хоч щось» та вирішив зняти з одного з хлопців панамку. Деякий час ОСОБА_10 не вдавалось зняти панамку, оскільки вона висіла на мотузці на шиї одного з хлопців, тому ОСОБА_7 вирішив допомогти ОСОБА_10 і сталось так, що саме ОСОБА_7 зняв з хлопця панамку. Спочатку вони зняли з хлопця панамку й ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 піти від хлопців, однак ОСОБА_10 наполягав залишитись і вирішив забрати курточку. Курточка висіла у цього ж хлопця на руці й ОСОБА_10 підійшов та забрав цю курточку. ОСОБА_7 казав, щоб ОСОБА_10 повернув хлопцю курточку, однак ОСОБА_10 відмовився. Коли ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_10 навіщо йому ця курточка, то ОСОБА_10 відповів, що «просто».

Спочатку хлопці розповідали, що вони військовослужбовці, а потім з`ясувалось, що вони не військовослужбовці, а просто займаються у якомусь гуртку.

До приїзду поліції панамка залишалась у кишені ОСОБА_7 , а курточка була одягнута на ОСОБА_10 . Коли приїхала поліція, то вони віддали ці речі працівникам поліції та поїхали до відділу поліції.

ОСОБА_7 розумів, що вони, забираючи панамку та курточку у хлопців поступають протиправно, однак оскільки ці речі не мають суттєвої вартості, то думав, що їх дії можуть містити ознаки хуліганства і не думав, що їх дії можуть містити ознаки такого тяжкого злочину, який йому інкриміновано. У вчиненому щиро кається.

До них також підходив їх знайомий ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), однак він ніяких дій щодо хлопців не вчиняв, ніяких розмов з ними не вів.

На запитання захисника ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що його мати померла, коли йому було 5 років, а його батько завжди зловживав алкогольними напоями, тому ОСОБА_7 з раннього віку проживав та виховувався його дідусем та бабусею, яких вважає своїми батьками. Наразі вони вже похилого віку та стан їх здоров`я погіршується. ОСОБА_7 допомагає їм матеріально, бо мають маленьку пенсію, якої не вистачає на лікування та харчування. Батько ОСОБА_7 з ними не проживає, тривалий час зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя і жодним чином не допомагає бабусі з дідусем. Інших близьких родичів бабуся з дідусем не мають, тому ОСОБА_7 фактично єдина особа, яка за ними доглядає.

Панамка для ОСОБА_7 жодної матеріальної цінності не представляла. Коли ОСОБА_7 забирав панамку, то жодної мети у нього не було, він взагалі не розуміє навіщо він це зробив. ОСОБА_7 допоміг ОСОБА_10 зняти з хлопця панамку, бо ОСОБА_10 дуже довго це робив, а ОСОБА_7 поспішав йому було треба їхати додому.

На запитання головуючого обвинувачений ОСОБА_7 уточнив, що того вечора він їхав на трамваї. У цьому ж трамваї їхали хлопці. На зупинці біля Заводу Шевченка хлопці вийшли з трамвая. ОСОБА_7 також вийшов на цій зупинці, де зустрів ОСОБА_10 , розповів йому про поведінку хлопців у трамваї. Після цього ОСОБА_10 побіг за хлопцями, а ОСОБА_7 пішов за ОСОБА_10 , бо він був один, а хлопців троє.

ОСОБА_7 випадково зустрів ОСОБА_10 на трамвайній зупинці, вони не домовлялись про зустріч. ОСОБА_7 їхав додому і вийшов на цій зупинці, щоб спочатку зайти в АТБ, а потім піти додому.

На запитання головуючого чому вони забрали саме панамку та куртку, а не макети автоматів, якщо ОСОБА_7 наполягає, що вони з ОСОБА_10 підійшли до хлопців, щоб пояснити, що не можна у такому вигляді зі зброєю їздити в громадському транспорті та пересуватися по ОСОБА_16 відповів, що так сказав ОСОБА_10 ;

- наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що у квітні 2024 року він із двома знайомими їхали на трамваї. Коли вийшли з трамвая, то двоє раніше незнайомих їм хлопців попросили грошей на алкоголь. Вони їм відмовили та пішли в напрямку дома. Ці хлопці їх наздогнали та знову почали вимагати гроші на алкоголь. Потім хлопці почали їм погрожувати, замахуватись руками та ногами. Потім почалась словесна перепалка, внаслідок чого у ОСОБА_6 відібрали панамку та курточку.

На запитання прокурора потерпілий ОСОБА_6 уточнив, що ці події відбувались у квітні 2024 року приблизно о 21-00 год на вул. Ак. Богомольця. Він вийшов із трамвая з двома хлопцями: один на прізвище ОСОБА_17 , а ім`я другого не пам`ятає.

В їх бік від раніше незнайомих їм хлопців почались погрози нецензурною лексикою та вимагання грошей на алкоголь.

ОСОБА_7 відібрав панаму, а ОСОБА_10 піксельну курточку.

Під час проведення слідчої дії впізнання ОСОБА_10 він упізнав, а ОСОБА_7 ні, оскільки було вже темно і він засумнівався.

ОСОБА_7 стояв перед ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 зліва від ОСОБА_6 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не отримав. Від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відчувався запах алкоголю. Друзі ОСОБА_6 були поруч і бачили всі події. ОСОБА_7 поводив себе агресивно, погрози ОСОБА_7 ОСОБА_6 сприймав як реальну загрозу.

Панама та піксельна куртка це пам`ять про батька, який є військовослужбовцем ЗСУ та зараз знаходиться у полоні.

На запитання захисника ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він з товаришами вийшли з трамвая та йшли додому. Біля трамвайної зупинки їх зупинили ОСОБА_7 та ОСОБА_10 й попросили грошей на пиво. ОСОБА_6 з хлопцями їм відмовили та пішли далі. Біля школи ОСОБА_10 та ОСОБА_7 їх наздогнали та почали погрожувати та вимагати гроші на алкоголь, а саме казали нецензурною лексикою: «Давайте нам гроші, а то ми вас поб`ємо». Погрози були як від ОСОБА_7 так і від ОСОБА_10 , однак від ОСОБА_10 трохи більше.

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були агресивно налаштовані. Погрожували словесно, замахувались руками та ногами. Хоч нападників було лише двоє, а їх троє, однак вони все одно злякались та сприймали погрози ОСОБА_10 та ОСОБА_7 як реальну загрозу.

Під час спілкування до них підходив третій знайомий ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , однак він стояв осторонь і ніяких дій стосовно ОСОБА_6 з хлопцями не вчиняв. ОСОБА_6 з хлопцями намагались пояснити ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що вони не хочуть проблем і хочуть піти додому, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжували їм погрожувати, вимагати гроші, а потім забрали панаму та куртку.

Панама була у ОСОБА_6 на шнурку на шиї, а курточка під лівою рукою. Спочатку ОСОБА_7 зняв з ОСОБА_6 панаму, а потім ОСОБА_10 забрав курточку. ОСОБА_7 забрав панаму та тримав її в руці.

Після того як ОСОБА_7 та ОСОБА_10 забрали панаму та куртку, то вони розвернулись і пішли у невідомому напрямку, а ОСОБА_6 з хлопцями трохи постояли на місці, а потім пішли додому і ОСОБА_7 та ОСОБА_10 більше не зустрічали. Хвилин через 10 ОСОБА_6 зателефонував 102 та повідомив, що з ними сталося. Того ж дня через деякий час прибули працівники поліції, запросили до відділу поліції та опитали їх. Приблизно через 40 хвилин працівники поліції повідомили, що затримали тих хлопців і повернули ОСОБА_6 його панаму та курточку. Речі були цілі та неушкоджені.

На запитання головуючого потерпілий ОСОБА_6 уточнив, що по спілкуванню між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також по їх діям було очевидним, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 були знайомі між собою та діяли узгоджено. Погрози в бік ОСОБА_6 з хлопцями висловлювали як ОСОБА_7 так і ОСОБА_10 , гроші від ОСОБА_6 з хлопцями вимагали як ОСОБА_10 так і ОСОБА_7 , замахи руками та ногами в бік ОСОБА_6 з хлопцями були як від ОСОБА_10 так і від ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_10 був трохи активнішим у погрозах ніж ОСОБА_7 .

Спочатку ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вимагали щоб ОСОБА_6 сам віддав їм панаму та куртку. Коли ОСОБА_6 відмовився, то спочатку підійшов ОСОБА_7 та зняв з нього панаму. Потім ще декілька хвилин вони спілкувались, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжували висловлювати погрози, а потім підійшов ОСОБА_10 та забрав курточку;

- наданими у судовому засіданні показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_13 у присутності його законного представника ОСОБА_18 та педагога ОСОБА_19 про те, що приблизно о 20-00 він, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 їхали на трамваї. Разом із ними були їх особисті речі: дерев`яні автомати «Калашникова» та інше спорядження. Коли вийшли з трамваю, то пішли в напрямку школи. ОСОБА_12 від них відстав. ОСОБА_13 та ОСОБА_6 чекали на ОСОБА_12

ОСОБА_12 підійшов до них вже з трьома раніше не знайомими їм хлопцями. ОСОБА_10 агресивно висловлювався на їх адресу, замахувався руками та ногами на ОСОБА_12 , дав ОСОБА_12 ляпаса та підзатильника. Внаслідок конфлікту у ОСОБА_6 відібрали панаму та курточку. ОСОБА_7 здійснював лише словесну агресію, фізичного впливу ОСОБА_7 він не бачив. ОСОБА_7 розпитував хто вони такі та пояснював, що вони «неправильно» ходіть по району з їх речами. Внаслідок конфлікту ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_6 панаму.

На запитання прокурора неповнолітній свідок ОСОБА_13 уточнив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 нецензурно висловлювались на їх адресу, ображали їх. ОСОБА_7 був спокійний, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння він не бачив. Натомість ОСОБА_10 був агресивний, мав розширені зіниці очей, здавалось, що він під дією алкоголю або якихось препаратів. ОСОБА_13 з хлопцями нічого не вживали.

ОСОБА_13 з хлопцями опору не чинили, повернути забрані у ОСОБА_6 речі не намагались. Потім вони пішли додому до ОСОБА_6 та викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_6 та ОСОБА_12 забрали до відділу поліції, а ОСОБА_13 забрали до відділу поліції пізніше.

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 забрали у ОСОБА_6 камуфльовані панаму та куртку, оскільки вважали, що вони не мають їх носити, бо вони не є військовослужбовцями. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішли в бік «АТБ», а вони у бік дому.

На запитання захисника ОСОБА_8 неповнолітній свідок ОСОБА_13 пояснив, що конфлікт розпочався приблизно о 8-9 годині вечора та тривав приблизно 20 хвилин. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 одразу підійшли «на агресивному тоні». ОСОБА_10 висловлювався нецензурною лексикою, замахувався на ОСОБА_12 , дав йому ляпаса та підзатильника, а ОСОБА_7 у цей час «з-за спини» словесно підтримував ОСОБА_10 . Чи замахувався ОСОБА_7 на ОСОБА_6 він не бачив.

ОСОБА_10 витягнув з рук ОСОБА_6 курточку, а панаму примушував відати, казав: «Знімай панаму та йди звідси».

Після того, як забрали панаму та курточку, ще пару хвилин між ними була словесна «перепалка», а потім вони розійшлись у різні сторони. Опору вони не чинили, забрати панаму та курточку вони не намагались. У ОСОБА_18 теж намагались забрати кепку, однак він сказав, що це подарунок батька і в нього не забрали кепку.

На запитання захисника, чому ОСОБА_13 вважає, що ОСОБА_7 теж разом із ОСОБА_10 хотів заволодіти панамкою та курточною, - ОСОБА_13 відповів, що якщо третій хлопець відмовляв ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , щоб ті не забирали панамку та курточку, повернули їх ОСОБА_6 , то ОСОБА_7 не відмовляв ОСОБА_10 , а підтримував його.

ОСОБА_13 погодився з твердженням захисника про те, що панамка та курточка не мали особливої матеріальної цінності й ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , коли забирали їх у ОСОБА_6 , то скоріш за все не мали на меті саме збагачення, однак представник неповнолітнього свідка ОСОБА_13 заперечила та звертала увагу, що будь які речі мають свою матеріальну вартість і панамка та курточка також.

На запитання головуючого неповнолітній свідок ОСОБА_13 уточнив, що коли ОСОБА_10 погрожував ОСОБА_6 та вимагав, щоб ОСОБА_6 віддав їм панамку та курточку, то ОСОБА_7 підтримував ОСОБА_10 і також вимагав, щоб ОСОБА_6 віддав їм панаму та курточку. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 діяли спільно та узгоджено, їх спільною метою була забрати у ОСОБА_6 панамку та курточку.

Разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 був третій хлопець, який питав у ОСОБА_10 та ОСОБА_7 навіщо їм ця панама та курточка й казав, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 повернули їх. По спілкуванню ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було видно, що вони знайомі, можливо товаришують.

Під час повторного допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 відповідно до ч. 14 ст. 352 КПК України (після дослідження відеозаписів - додатків до протоколів проведення слідчого експерименту від 24.04.2024 та пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024, проведених за участі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 ,), ОСОБА_13 на запитання прокурора підтвердив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 дійсно вимагали у них гроші. Спочатку гроші у ОСОБА_13 та хлопців попросив ОСОБА_10 на пиво та цигарки.

На запитання захисника ОСОБА_13 уточнив, що коли ОСОБА_6 почав знімати з себе панаму, то ОСОБА_7 насильно її забрав.

На запитання головуючого ОСОБА_13 підтвердив, що він особисто бачив, що коли ОСОБА_6 почав знімати з себе панаму, то ОСОБА_7 насильно її зірвав.

- наданими у судовому засіданні показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 у присутності законного представника - ОСОБА_20 , про те, що того вечора він зі своїми знайомими йшли з тренування з макетами автоматів «Калашникова». Після тренування вони заїхали до шпиталю за медикаментами, бо вони є волонтерами та допомагають військовослужбовцям, плетуть сітки тощо. Коли приїхали на Москалівку, то до них підійшли троє хлопців та попросили грошей на пиво, на що ОСОБА_12 з хлопцями відповіли відмовою. Незнайомі хлопці запитали, чому вони носять макети автоматів та спрямовують їх на людей та вдарили ОСОБА_6 ногою по нозі, після чого один хлопець забрав у ОСОБА_6 панаму, а другий хлопець курточку. Незнайомі хлопці сказали, щоб ОСОБА_12 з хлопцями йшли геть, бо можуть ще «отримати».

На запитання прокурора свідок ОСОБА_12 указав на присутнього в залі судових засідань ОСОБА_7 , як на особу, яка забрала у ОСОБА_6 панаму, та уточнив, що ОСОБА_7 сказав: «Ми конфісковуємо твою панаму», та зняв панаму з голови ОСОБА_6 .. Після цього другий хлопець, який мав татуювання на руці у виді квадратів ( ОСОБА_10 ), вдарив ногою ОСОБА_6

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 погрожували хлопцям, казали, що якщо вони швидко не підуть геть, то ОСОБА_10 та ОСОБА_7 їх поб`ють. Крім цього ОСОБА_10 вимагав гроші на пиво.

Після того, як ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_6 панамку, ОСОБА_10 сказав: «О, в тебе ще й куртка є!» і забрав у ОСОБА_6 куртку, яка була у нього в руці. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішли, а вони зібрали свої речі та пішли до ОСОБА_6 додому.

З ОСОБА_10 та ОСОБА_7 був ще третій хлопець ( ОСОБА_15 ), який не вчиняв жодних дій щодо них, навпаки, пропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_7 піти, однак ОСОБА_10 та ОСОБА_7 його не слухали.

Також ОСОБА_12 уточнив, що ОСОБА_10 дав ОСОБА_12 ляпаса.

ОСОБА_12 здалося, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були в стані алкогольного сп`яніння, або під дією якихось препаратів, оскільки вони поводились агресивно та неадекватно, робили різькі рухи, хитались, у них були розширені зіниці очей тощо. ОСОБА_12 з хлопцями намагались їх заспокоїти

На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_12 пояснив, що він з хлопцями вийшли з трамвая та пішли у бік школи. У ОСОБА_12 випали з сумки речі, тому він трохи затримався, щоб їх зібрати, а ОСОБА_6 та ОСОБА_18 пішли далі. В цей момент до ОСОБА_12 підійшов ОСОБА_10 та попросив грошей на пиво, на що ОСОБА_12 відмовив. ОСОБА_7 та ОСОБА_15 були поруч з ОСОБА_10 . Поки ОСОБА_12 продовжував збирати речі, ці незнайомі хлопці підійшли до ОСОБА_6 та ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , то вони вже розмовляли з цими незнайомими хлопцями. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 також просили гроші у ОСОБА_6 та ОСОБА_18

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 запитали хлопців чому вони направляли макети автоматів на людей, однак макети автоматів вони на людей не направляли, оскільки макети були у сумці.

Також ці незнайомі хлопці запитували їх чому вони у військовій формі, на що вони повідомляли, що вони є волонтерами та тренуються, щоб стати військовими.

На запитання захисника навіщо ОСОБА_10 та ОСОБА_7 забрали у ОСОБА_6 панаму та куртку, чи мали ці речі для ОСОБА_10 та ОСОБА_7 якусь матеріальну цінність ОСОБА_12 відповів, що йому це невідомо, а перед тим як їх забрати, вони сказали: «О, класна панамка! Ми ї конфіскуємо!».

Найбільше погроз та активних дій в бік ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 було від ОСОБА_10 , однак ОСОБА_7 підтримував ОСОБА_10 .

По поведінці та спілкуванню ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 було видно що вони знайомі між собою.

- наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що він був раніше знайомий з ОСОБА_7

ОСОБА_15 гуляв з ОСОБА_10 та чекали коли приїде ОСОБА_7 . Коли приїхав ОСОБА_7 , то повідомив, що їхав у трамваї, а разом із ним їхали троє хлопців у військовій формі з муляжами автоматів, які приставали до оточуючих. Ці хлопці вийшли на тій самій зупинці, що й ОСОБА_7

ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 вирішили підійти до цих хлопців та запитати чому вони у військовій формі та пристають до людей.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_15 уточнив, що ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 підійшли до хлопців у військовій формі, ОСОБА_10 почав спілкуватись з цими хлопцями, а ОСОБА_7 та ОСОБА_15 були поруч. ОСОБА_10 запитав чому ці хлопці у військовій формі, потім ОСОБА_10 сказав, що вони не мають жодного відношення до військовослужбовців, а тому не можуть носити військову форму, і сказав, щоб ці хлопці віддали їм військову форму. Чи висловлювали ОСОБА_10 та ОСОБА_7 якісь погрози, чи завдавали якісь тілесні ушкодження цим хлопцям військовій формі - він не пам`ятає. Взагалі погано пам`ятає події того дня.

Після того, як хлопці у військовій формі віддали речі, вони пішли далі гуляти. Пізніше під`їхали працівники поліції та повідомили, що вони підпадають під опис, наданий хлопцями, у яких забрали речі.

На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_15 пояснив, що речі у хлопців у військовій формі просив віддати ОСОБА_10 , і не пам`ятає, щоб ОСОБА_7 просив. Коли вони розійшлись з хлопцями у військовій формі, то відійшли приблизно на 300 метрів та стояли біля перехрестя доріг. Речі були з ними. Приблизно через годину приїхала поліція. Речі віддали поліції.

На запитання головуючого свідок ОСОБА_15 уточнив, що панама та куртка, які забрали ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , були у одного хлопця. Якісь з цих речей були у ОСОБА_10 , якісь у ОСОБА_7 вони тримали їх у руках.

- наданими у судовому засіданні показаннями допитаного за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_10 про те, що він наразі проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Того дня ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 та домовились про зустріч на трамвайній зупинці біля Заводу Шевченка. Коли ОСОБА_10 чекав на ОСОБА_7 на трамвайній зупинці, то бачив як по трамваю ходять якісь троє хлопців в балаклавах з предметами, схожими на автомати, та лякають людей. Ці хлопці вийшли на трамвайній зупинці, а ОСОБА_7 вийшов слід за ними. ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_7 і той розповів, що ці хлопці в трамваї лякали людей. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вирішили підійти до хлопців та поспілкуватись з ними, пояснити, що так робити не треба. ОСОБА_7 зняв панаму, а ОСОБА_10 забрав куртку.

На запитання захисника ОСОБА_8 свідок ОСОБА_10 пояснив, що ними був також ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ). Коли вони підійшли до хлопців у військовій формі, то погроз у їх бік не було. Подробиць розмови він не пам`ятає, однак точно пам`ятає, що з від нього та ОСОБА_7 на адресу хлопців були грубі нецензурні слова.

На запитання захисника ОСОБА_10 підтвердив, що саме він разом із ОСОБА_7 спровокували конфлікт з цими хлопцями.

ОСОБА_10 висловлював в бік хлопців у військовій формі словесні погрози та один або декілька разів замахнувся рукою в їх бік, при цьому казав, що в цьому районі проживають його сестра та інші родичі й так, як ці хлопці поводили себе в трамваї, в цьому районі робити не треба.

ОСОБА_10 сказав одному з цих хлопців, щоб той віддав курточку. Хлопець спочатку відмовлявся, однак ОСОБА_10 наполягав, щоб хлопець віддав йому курточку і після цього хлопець віддав йому курточку.

Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 забрали у хлопців речі, то вони разом із ОСОБА_15 пішли в іншу сторону. Через деякий час (1-2 години) їх біля перехрестя поруч із Заводом Шевченка зупинили працівники поліції.

ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На запитання захисника ОСОБА_10 не зміг відповісти навіщо він забрав курточку. Конкретної мети у ОСОБА_10 не було. Йому ця курточка не була потрібна.

Коли їх зупинили працівники поліції, то курточка була у ОСОБА_10 .

На запитання захисника чому ОСОБА_10 не викинув курточку, якщо вона не була йому потрібна ОСОБА_10 не зміг надати відповідь.

ОСОБА_10 вважає, що їх дії були неправомірними і він дуже шкодує за вчинене.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_10 уточнив, що в той день ОСОБА_10 вживав декілька пляшок слабоалкогольних напоїв. Чи був ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння він не пам`ятає.

ОСОБА_10 підтвердив, що він з ОСОБА_7 просили у цих хлопців 50 грн на алкоголь. Хто саме був ініціатором ОСОБА_10 чи ОСОБА_7 він не пам`ятає.

В той день ОСОБА_10 бачив цих хлопців вперше.

ОСОБА_10 з ОСОБА_7 вирішили підійти до хлопців після того як ОСОБА_7 розповів, що вони лякали людей в трамваї.

На запитання головуючого свідок ОСОБА_10 уточнив, що ці події були у квітні 2024 року. До цього ОСОБА_10 був уже знайомий з ОСОБА_7 декілька місяців, можливо більше.

Після того, як ОСОБА_7 розповів ОСОБА_10 про те, що робили хлопці в трамваї, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вирішили підійти до них та поспілкуватись, оскільки їм не сподобалась поведінка цих хлопців у трамваї. Це було спільне рішення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Спочатку вони попросили у хлопців 50 грн, а потім ще декілька разів просили гроші.

На запитання головуючого ОСОБА_10 уточнив, що він з ОСОБА_7 не «просили», а «казали» хлопцям, щоб ті дали їм гроші. Хлопці їм відмовили, сказали, що в них немає грошей. Після цього почалась розмова щодо військової форми. ОСОБА_7 стояв поруч з ОСОБА_10 і він лише краєм ока бачив, що саме робив ОСОБА_7 . Однак ОСОБА_10 бачив, що ОСОБА_7 зняв з хлопця панамку, а ОСОБА_10 сказав хлопцю, щоб той відав курточку і хлопець віддав. На думку ОСОБА_10 , цей хлопець не хотів віддавати їм панамку та курточку.

Коли приїхала поліція, то ОСОБА_10 з ОСОБА_7 разом з їх кампанією гуляли неподалік від того місця, де вони спілкувались з хлопцями. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 залишились з працівниками поліції, а кампанія пішла далі гуляти. Курточка була одягнута на ОСОБА_10 , а панамка була у ОСОБА_7 ..

Належність, допустимість та достовірність наведених вище доказів у суду сумнівів не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При цьому суд ураховує, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто таким, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. При цьому грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

Про наявність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого саме ст. 186 КК України (грабіж), а не передбаченого ст. 296 КК України (хуліганство), як про це зазначає сторона захисту, свідчить те, що ОСОБА_7 у присутності потерпілого, який розумів протиправний характер дій нападника, вилучив належну йому панаму, а потім тривалий час гуляв з нею до того моменту, поки не приїхали працівники поліції й не вилучили цю панаму, тобто ОСОБА_7 увесь цей час тримав викрадену панаму при собі та мав реальну можливість розпорядитися чи користуватися нею.

При цьому дії ОСОБА_7 , спрямовані на заволодіння майном потерпілого, були узгоджені та виконувались спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, супроводжувались їх спільними погрозами застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (казали, що вони поб`ють потерпілого, якщо він не віддасть належне йому майно тощо), що свідчить про наявність у ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, спільного умислу на відкрите заволодіння майном потерпілого (грабіж) та наявність таких кваліфікуючих ознак, як вчинення за попередньою змовою групою осіб та із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Доводи сторони захисту про те, що активні дії, рухи та погрози насильством здійснювала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, а не ОСОБА_7 , спростовуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та навіть допитаного у якості свідка за клопотанням сторони захисту ОСОБА_10 , які зазначали, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були ініціаторами конфлікту, а також те, що погрози в бік ОСОБА_6 з хлопцями висловлювали як ОСОБА_7 так і ОСОБА_10 , гроші від ОСОБА_6 з хлопцями вимагали як ОСОБА_10 так і ОСОБА_7 , замахи руками та ногами в бік ОСОБА_6 з хлопцями були як від ОСОБА_10 так і від ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_10 був трохи активнішим у погрозах ніж ОСОБА_7 .

З суб`єктивної сторони грабіж передбачає тільки прямий умисел. На наявність у діях ОСОБА_7 саме прямого умислу свідчить те, що він усвідомлював, що посягає на чужу власність, вилучав чуже майно, на яке він не має ніякого права, та передбачав спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі (хоч і незначної, як про це зазначав сам ОСОБА_7 під час його допиту в судовому засіданні, а також його захисник у судових дебатах). Суд звертає увагу, що для такого злочину, як грабіж, не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна.

На наявність у діях ОСОБА_7 корисливого мотиву свідчить те, що він, маючи таку можливість, не повернув потерпілому панаму, якою заволодів, а тримав її при собі аж до моменту, поки її не було вилучено працівниками поліції. Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 511/2543/17 (провадження № 51-2778км20).

Посилання сторони захисту не те, що, зокрема, ОСОБА_7 тримав увесь час викрадену панаму при собі з метою згодом повернути її родичам потерпілого, - не знайшли підтвердження під час дослідження доказів в ході судового розгляду справи та суд розцінює їх як обраний ними спосіб захисту й можливого уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене.

Посилання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_7 «в присутності особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, наказав останньому» знімати з голови ОСОБА_6 панаму, а також не те, що ОСОБА_7 , діючи в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розпочали уходити від потерпілого «використовуючи той факт, що потерпілий ОСОБА_6 , менш фізично розвинений та не зможе їх наздогнати» також не знайшли підтвердження під час дослідження доказів в ході судового розгляду справи, а тому підлягають виключенню з обвинувачення ОСОБА_7 , що не впливає на кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований ПП «Новожанівський м`ясокомбінат» на посаді вантажник, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, не одружений.

Згідно з даними свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 мати ОСОБА_7 ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті матері ОСОБА_7 проживав та виховувався бабусею - ОСОБА_22 , 1948 р.н. (пенсіонер за віком), та дідусем - ОСОБА_23 , 1951 р.н. (пенсіонер за вислугою років).

Згідно з долученою стороною захисту довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області від 19.12.2024 ОСОБА_22 , 1948 р.н., знаходиться на диспансерному обліку в Манченківській АЗПСМ з діагнозом: ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба 2 стадія, 3 ступінь, ризик 4 (дуже високий). Ускладнення: ХСН; дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня з лікворно-венозною недостатністю; деформуючий артроз 2 ст, больовий синдром; розповсюджений остеохондроз, больовий синдром з помірним порушенням функції.

Згідно з долученою стороною захисту довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області від 19.12.2024 ОСОБА_23 , 1951 р.н., знаходиться на диспансерному обліку в Манченківській АЗПСМ з діагнозом: ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба 2 стадія, 3 ступінь, ризик 4 (дуже високий). Ускладнення: ХСН; дисциркуляторна енцефалопатія 2 ступеня з лікворно-венозною недостатністю; віддалені наслідки перенесеного ішемічного інсульту (2016 рік) з правобічним гемапарезом.

Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, а саме викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, особу ОСОБА_7 , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований ПП «Новожанівський м`ясокомбінат» на посаді вантажник, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, не одружений, після смерті у 2005 році матері проживав та виховувався бабусею - ОСОБА_22 , 1948 р.н., та дідусем - ОСОБА_23 , 1951 р.н., стан їх здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора та потерпілого щодо виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для обвинуваченого, а також те, що викрадені речі потерпілому були повернуті лише після затримання обвинуваченого працівниками поліції та вартість викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 визначене в санкції ч. 4 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Установлені у справі обставини хоча й пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , проте істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та не є достатніми для застосування положень ст. 69 КК України, а також для його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26.06.2024.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 10.08.2024 включно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2024 стосовно ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби за місцем його реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 , строком до 10 серпня 2024 року включно, з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків: заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 до 06:00 наступного дня; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, який неодноразово продовжено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2025 змінено спосіб виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 із заборони залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на заборону залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини та ризики, які стали підставою для його обрання, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 23:00 до 06:00 наступного дня, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

З огляду на викладене, ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання цілодобовий домашній арешт з 26 квітня 2024 року по 19 липня 2024 включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000383 від 23.04.2024 в порядку ст. 100 КПК України судом не вирішується, оскільки судовий розгляд стосовно іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні на теперішній час ще не завершено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 124 КПК України в дольовому порядку.

При цьому, з кожного обвинуваченого необхідно стягнути 1/2 частину процесуальних витрат, понесених на стадії досудового розслідування, у розмірі 170,00 грн.,оскільки обвинувачення пред`являлось 2-ом особам по даному кримінальному провадженню (340,00 / 2 = 170,00).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

На підстав ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобовий домашній арешт з 26 квітня 2024 року по 19 липня 2024 включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням на нього наступних обов`язків:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня, за виключенням звернень до медичної установи для стаціонарного лікування та прямування до укриття в разі повітряної тривоги;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2377/24 від 09.05.2024 у загальному розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., на користь судового експерта ОСОБА_24 (IBAN НОМЕР_3 ).

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1