Справа № 345/882/19
Провадження № 11-сс/4808/16/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 на постанову від 27.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0001455 від 14.12.2018 року.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року та постановити нове рішення, яким скасувати постанову слідчої СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 27.11.2024 року про закриття кримінального провадження.

Вважає, що ухвала слідчого судді та постанова слідчої про закриття кримінального провадження є необґрунтованими та не відображають фактичних обставин кримінального провадження, висновки слідчої надумані і в своїй більшості заперечують звичайній логіці, а тому підлягають скасуванню.

Зокрема, не погоджується з висновками слідчого судді про те, що в постанові про закриття кримінального провадження дано належну правову оцінку твердженням представника ТОВ «Карпат-Полімер». Вважає, що в діях ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» мало місце заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, оскільки згідно з Договором оренди навантажувачів №1705/1, укладеного 17.05.2017 року між ТОВ «Карпат-Полімер» та ТОВ «Логістік Сервіс Калуш», останнє мало підтримувати орендоване майно в робочому стані (ремонтувати, відновлювати), а у разі знищення компенсувати ринкову вартість майна і тільки на цих умовах ТОВ «Карпат-Полімер» погодилося передати майно в оренду. Проте, ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» на момент укладення договору не мало жодного наміру виконувати зобов`язання по договору в частині підтримання орендованого майна в належному стані, а грошові кошти на утримання майна мало на меті привласнити. Зауважував, що в рішенні Господарського суду від 29.03.2019 року у справі №909/770/18 вказано про те, що «саме з вини відповідача незабезпечення збереження об`єкта оренди та підтримання його і належному для використання технічному стані, позивачу спричинено майнову шкоду у зв`язку із пошкодженням акумуляторних батарей до електричних навантажувачів, що були передані в оренду згідно умов договору».

Разом з тим, слідчим не враховано те, що грошові кошти (орендна плата, яка мала перераховуватись орендарем ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» орендодавцю ТОВ «Карпат-Плімер») також вважаються майном. Таким чином засновники та директор ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» з моменту припинення виплати ТОВ «Карпат-Полімер» орендної плати, а саме з вересня 2018 року, у складі організованої групи вчинили дії, спрямовані на незаконне заволодіння такою платою (майном орендодавця) шляхом зловживання довірою.

При цьому, намагаючись спростувати вказані твердження потерпілого, слідчий зазначив про знос майна (природне зменшення експлуатаційних якостей майна при його нормальній експлуатації) та відсутність доказів знищення майна, що суперечить висновкам Господарського суду у рішенні від 29.03.2019 року, які в свою чергу ґрунтуються, крім іншого, на висновках спеціаліста, який зазначив, що частина тягових батарей втратила свої експлуатаційні якості і не підлягає відновленню по причині недотримання правил експлуатації майна. Також, вважає безпідставним посилання слідчого на інвентаризаційний опис від 21.08.2018 року основних засобів, що знаходяться на відповідальному зберіганні директора ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» ОСОБА_9 про відсутність претензій з боку ТОВ «Карпат-Полімер», оскільки такий опис не передбачає перевірку технічного стану майна, а лише проводить кількісний опис наявності майна в місці зберігання. Крім того, слідчий заперечив зловживання довірою наявністю добровільно укладеного договору оренди майна та іншими документами, які містяться в матеріалах в цілому, що на думку потерпілого є хибним. Разом з тим, докази обману та зловживання довірою містяться навіть у рішенні Господарського суду від 28.12.2018 року у справі №909/962/18, за змістом якого у відзиві на позов ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» недоплату орендних платежів пояснює тим, що 4 тягові батареї не відповідають технічним вимогам, а тому до вирішення спірних питань щодо цих батарей призупинило оплату орендних платежів, а в судовому засіданні 27.11.2018 представник відповідача усно заявив про часткове визнання позову щодо заборгованості по орендній платі.

Не погоджується з висновками слідчого про те, що збитки, понесені ТОВ «Карпат-Полімер» в сумі 423273,12 грн. та 376800,01 грн. виникли не в результаті заволодіння цими коштами, а в результаті невиконання директором ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» ОСОБА_9 рішень Господарського суду Івано-Франківської області. Вважає, що слідчий такими висновками ставить під сумнів право власності ТОВ «Карпат-Полімер», яке виникло в серпні-листопада 2018 року та підтверджено рішеннями Господарського суду Івано-Франківської області від 28.12.2018 року та 29.03.2019 року, на грошові кошти в сумі 812073,22 грн., які знаходилися на рахунках ТОВ «Логістік Сервіс Калуш», визначаючи його як уявне (спірне) майно, а не як об`єкт кримінального правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що після звернення ТОВ «Карпат-Полімер» до суду з вимогою стягнути грошові кошти співвласники ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» задля реалізації свого злочинного наміру на незаконне заволодіння правом на майно, вчинили наступне: використовували орендоване у ТОВ «Карпат-Полімер» майно для надання послуг ТОВ «Карпатнафтохім» та отримували за надані послуги грошові кошти, незважаючи на те, що наміру повертати кошти ТОВ «Карпат-Полімер» за орендоване майно не було; співвласники ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 створили підприємство ТОВ «Логістік Калуш Сервіс» з аналогічними видами діяльності та за спільною адресою, звільнили всіх працівників з ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» та прийняли їх на роботу до ТОВ «Логістік Калуш Сервіс»; умисно позбавили ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» можливості отримувати дохід і виконувати зобов`язання шляхом дострокового розірвання договорів надання послуг ТОВ «Карпатнафтохім», при цьому в листі про розірвання договорів директор ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» напряму зазначив прохання укласти ті самі договори з ТОВ «Логістік Калуш Сервіс»; відчужили корпоративні права ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» третім особам, після чого ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» припинило подавати податкову звітність, розрахункові рахунки товариства арештовані з лютого 2019 року по сьогоднішній день. Проте новий директор ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» ОСОБА_11 не вступила в свої повноваження директора, а відповідно ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» не здійснює господарську діяльність з моменту відчуження корпоративних прав; вивели грошові кошти в сумі понад 1500000 грн. на ПП «Варт-Сервіс», де єдиним власником та директором на той час був ОСОБА_10 співвласник ТОВ «Логістік Сервіс Калуш».

Прокурор Калуської окружної прокуратури ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 .

Зокрема, посилається на те, що ухвалами слідчих суддів неодноразово скасовувались постанови про закриття даного провадження. Проте, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування було усунуто усі недоліки, вказані в ухвалах слідчих суддів. Твердження ОСОБА_8 про факт знищення майна, заволодіння чужим майном, в тому числі грошовими коштами, шляхом обману чи зловживання довірою, спростовуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а рішення Господарського суду від 29.03.2019 року та від 28.12.2018 року представник трактує на свою користь. Водночас, кошти, про які зазначає потерпілий, що стосуються пошкодження акумуляторних батарей до електричних навантажувачів та їх відшкодування, є предметом розгляду у Калуському міськрайонному суді у справі про обвинувачення ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.382 КК України. При цьому, досудовим розслідуванням не встановлено факту заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 у складі організованої групи, як і факту заволодіння чужим майном або придбання право на майно шляхом обману чи зловживання довірою особами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вказане спростовується, зокрема, укладеними добровільно письмовими договорами, проведеними інвентаризаціями та іншими документами в цілому, які містяться в матеріалах провадження. Щодо неотримання орендної плати від ТОВ «Логістик Сервіс Калуш», то ТОВ «Карпат-Полімер» не позбавлено можливості захистити свої права у порядку господарського судочинства, та потерпілий цим правом скористався. Також, понесені ТОВ «Карпат-Полімер» збитки, в результаті зносу майна, яке було предметом оренди та заборгованість за орендну плату є предметом розгляду у Калуському міськрайонному суді.

Зауважує, що під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження скаржник ОСОБА_8 не зазначав про необхідність проведення будь-яких додаткових слідчих дій.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12.12.2024 року залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- представник потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень..

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вказані вимоги процесуального закону дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги представника ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001455 від 14.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, проведено достатньо повно і об`єктивно, а прийнята за результатами перевірки постанова про закриття кримінального провадження від 27 листопада 2024 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відповідає вимогам ст.110 КПК України, є законною та вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, слідчий суддя зазначив, що сам по собі факт незгоди ОСОБА_8 з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження не може бути підставою для його скасування, а про необхідність проведення будь-яких додаткових слідчих дій скаржник не зазначає та погоджується з тим, що всі необхідні слідчі дії вже проведено.

Слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що на даний час Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області проводиться розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділенням Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001455 від 14.12.2018 року, за фактом вчинення шахрайських дій відносно ТОВ «Карпат-Полімер» посадовими особами ТОВ «Логістик Сервіс Калуш», тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В подальшому дане кримінальне провадження було об`єднано з кримінальним провадженням №0000247 від 26.02.2020 року, відомості про яке були внесені до ЄРДР за заявою директора ТОВ «Карпат-Полімер» про те, що ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» ухиляється від виконання судового рішення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, 22.09.2020 року на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 02.09.2020 року за скаргою ТОВ «Карпат-Полімер» в особі ОСОБА_8 про невиконання рішення суду посадовими особами ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» було внесено відомості до ЄРДР за №0000820, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Вказане кримінальне провадження також об`єднано з кримінальним провадженням №0001455.

За результатами досудового розслідування 27 листопада 2024 року слідчим слідчого відділення Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_13 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001455 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях директора та власника ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Своє рішення слідчий обґрунтовував тим, що під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено те, що директора ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» в складі організованої групи шляхом зловживання довірою заволодів майном ТОВ «Карпат-Полімер» в процесі виконання укладеного договору оренди, оскільки вказане спростовується матеріалам провадження, зокрема, укладеними добровільно письмовими договорами, проведеними інвентаризаціями та іншими документами, які містяться в матеріалах в цілому. При цьому, кошти, про які зазначає потерпілий та їх відшкодування є предметом розгляду у Калуському міськрайонному суді у справі про обвинувачення ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України. Також, досудовим розслідуванням не встановлено факту заволодіння у складі організованої групи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , як і факту заволодіння чужим майном або придбання право на майно шляхом обману чи зловживання довірою особами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведено перевірку, під час якої допитано заявника представника ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 , старшого державного виконавця Калуського МР ВДВС ОСОБА_14 , заступника начальника відділу Обухівського ДВС ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та досліджено копії документів, долучені до матеріалів провадження, виконані вказівки процесуального прокурора.

Водночас, органом досудового розслідування вжито заходів щодо допиту в якості свідків директора та власника ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте, останні на підставі ст. 63 Конституції України, відмовилися від дачі показань. Також не представилось можливим допитати теперішнього власника ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» ОСОБА_19 , яка відповідно до наданої інформації станом на 30.01.2023 року перебувала за кордоном, та згідно з рапортом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, за відомою адресою проживання ОСОБА_19 двері ніхто не відчинив, сусіди повідомили, що ОСОБА_19 не бачили вже довгий період часу, і їм невідомо, чи мешкає вона за даною адресою.

В ході досудового розслідування встановлено, що передача майна ТОВ «Карпат-Полімер» у користування ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» відбулася на підставі Договору оренди автонавантажувачів №1705/1, укладеного 17 травня 2017 року, який виконувався сторонами в повній мірі до червня 2018 року.

За змістом актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які надавались по договору №1705/01, додатків до Договору оренди навантажувачів, актів контролю показників по дотриманні норм експлуатації навантажувачів, інвентаризаційних описів, у період часу з 17.05.2017 року по червень 2018 року сторони претензій одна до одної не мали. При цьому, в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) з 06.06.2018 року по 31.08.2018 року, які підписані ТОВ «Карпат-Полімер» в особі директора ОСОБА_8 (Орендодавець) та ТзОВ «Логістик Сервіс Калуш» в особі директора ОСОБА_9 (Орендар) сторони претензій одна до одної не мають. Також, в актах контролю показників по дотриманні норм експлуатації навантажувачів від 30.06.2018, 31.07.2018 року та 31.08.2018 року, які підписані ТОВ «Карпат-Полімер» в особі директора ОСОБА_8 (Орендодавець) та ТзОВ «Логістик Сервіс Калуш» в особі директора ОСОБА_9 (Орендар) сторони претензій одна до одної не мають, а майно використовувалось за цільовим призначенням. Згідно з інвентаризаційним описом від 21.08.2018 року основних засобів, що знаходяться на відповідальному зберіганні директора ОСОБА_9 (автонавантажувачів, електронавантажувачів, додаткових тягових акумуляторних батарей, додаткових зарядних пристроїв, тощо) усі цінності перелічені в інвентарному описі, комісією перевірені в присутності ОСОБА_8 , який підписаний відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Будь-яких даних, які б свідчили про неправильне використання засобів, їх поломок, чи претензій з боку ОСОБА_8 до ОСОБА_9 чи інших осіб вказаний опис не містить.

Разом з тим, 06.09.2018 року ТОВ «Карпат-Полімер» в особі ОСОБА_8 звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення завданих збитків з ТзОВ «Логістик Сервіс Калуш». В ході розгляду справи №909/770/18 Господарським судом Івано-Франківської області 27 листопада 2018 року винесено ухвалу, якою в порядку забезпечення цивільного позову, накладено арешт в межах ціни позову 488 800 грн. на грошові кошти ТОВ «Логістик Сервіс Калуш», що знаходяться на його банківських рахунках.

Постановами державних виконавців Калуського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та Обухівського МВ ДВС ГТУЮ у Киїівській області було накладено арешти на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Логістик Сервіс Калуш». Однак, згідно з відповідями банківських установ грошові кошти на рахунках товариства відсутні.

Водночас, органом досудового розслідування вже надано правову оцінку діям ОСОБА_9 , які призвели до неможливості виконання рішення Господарського суду про забезпечення позову, і на даний час Калуським міськрайонним судом розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Крім того, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.12.2018 року частково задоволено позов ТОВ «Карпат-Полімер» до ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» про стягнення заборгованості за договором від 17.05.2017 року №1705/1 в сумі 423820,73 грн., з яких 376117,73 грн. заборгованість по орендній платі, 47703 грн. заборгованість за ремонт навантажувачів.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог ч. 1 ст. 92 КПК України, слідчий зібрав усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази та дійшов висновку, що між ТОВ «Карпат-Полімер» до ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» існували господарсько-договірні відносини, пов`язані з договором оренди.

Диспозиція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Для правильної кваліфікації діяння особи як шахрайства необхідними є наступні ознаки:

1) предмет правопорушення - майно або права на майно;

2) потерпілий - особа яка є власником майна (суб`єктом прав на майно) або особа у віданні чи користуванні якої таке майно (права на майно) перебуває на законних підставах;

3) винна особа, яка є загальним суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України;

4) протизаконний психічний вплив на таку особу у формі обману та/або зловживання довірою, внаслідок чого дана особа вводиться в оману і має спотворене уявлення про обставини, в яких вона передає предмет кримінального правопорушення винній особі.

Відсутність принаймні однієї з даних ознак може бути підставою для визнання відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України передбачає прямий умисел, корисливі мотив і мета.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Обман - це повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо.

Зловживання довірою - це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном (коштами) шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно. Тобто, при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно (кошти) чи право на нього.

При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно-правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном в момент його отримання. У разі відсутності такого умислу - відсутній склад кримінального правопорушення, а натомість мають місце цивільно-правові відносини між особами. Невиконання договірних зобов`язань за таких обставин тягне за собою цивільно-правову відповідальність.

При кваліфікації шахрайства слід враховувати, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Договірні відносини між сторонами завжди містять певний ризик невиконання сторонами або однією зі сторін своїх зобов`язань. При цьому, не завжди таке невиконання зобов`язань стороною має ознаки кримінального правопорушення, зокрема, шахрайства.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №755/10138/16-к обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховання певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Відповідно, обов`язковою умовою визнання обману чи зловживання довірою ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно.

Цивільно-правові відносини - це врегульовані нормами цивільного права майнові і особисті немайнові відносини, що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності учасників. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, угоди, договори та інші правочини. Цивільно-правовими угодами визнаються дії громадян, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що становлять зміст угоди.

Тобто, особа при укладанні цивільно-правової угоди повинна мати право на її укладення та можливість виконання покладених за цією угодою на неї обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту доводів представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 вбачається, що вищевказане товариство мало тривалі договірні відносили з ТОВ «Логістік Сервіс Калуш», яке регулярно сплачувало грошові кошти за відповідним договором до серпня 2018 року до того часу, як внаслідок неналежного використання орендованого майна воно фактично було знищено. При цьому, представник потерпілого вважає, що директор та власник ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шахрайським шляхом заволоділи грошима, які належать ТОВ «Карпат-Полімер» у вигляді заборгованості по орендній платі та відшкодуванню за пошкоджене орендоване майно.

Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство.

Колегія суддів вважає, що під час проведення досудового розслідування, слідчим органом досудового розслідування всебічно та повно досліджені обставини кримінального провадження, проведені необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини.

Таким чином, доводи скаржника щодо неповноти досудового розслідування, передчасності, незаконності та невмотивованості постанови слідчого, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при винесенні оскаржуваної ухвали були порушені вимоги кримінального процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення поданої скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5