Справа № 296/3563/25
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира Маслак В.П., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

На електронну пошту Корольовського районного суду міста Житомира 04.04.2025р. надійшла скарга ОСОБА_1 про вчинення злочину.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги вважає, що така підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 29 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Конституційний Суд України у рішенні від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 (справа про мову судочинства) вказав, що під державною мовою розуміється мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. Положення про українську мову як державну міститься у розділі I "Загальні засади" Конституції України, який закріплює основи конституційного ладу в Україні. Поняття державної мови є складовою більш широкого за змістом та обсягом конституційного поняття "конституційний лад".

У постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/393/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті. Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Слід зазначити, що КПК чітко визначає, що кримінальне провадження може здійснюватися тільки державною мовою. Отже, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право користуватись послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/6286/17, від 29 жовтня 2020 року у справі №815/1958/16 та від 07 грудня 2020 року у справі №138/132/20.

Також слід зазначити, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Оскільки скарга ОСОБА_1 від 04.04.2025р. у порушення ч. 1 ст. 29 КПК складена на іноземній мові, без подання до суду перекладу на державну мову, слід дійти висновку, що така скарга не підлягає судовому розгляду, а тому має бути повернута.

Керуючись ст.309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про вчинення злочину - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не перешкоджає особі повторно звернутися до слідчого судді, після усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя В. П. Маслак