справа № 166/107/25
провадження № 1-кс/166/246/25
УХВАЛА

31 березня 2025 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ відділення поліції № 2 Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 10 січня 2025 року за № 0000003, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 197-1 КК України,

установив:

Старша слідча СВ відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним клопотанням.

Клопотання мотивує тим, що невстановлена особа самовільно здійснила будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, площею 0,0707 га, що розташована на вул. Центральна у с-щі Ратне Ковельського району Волинської області, кадастровий номер :01:003:0848.

Відомості за цим фактом 10 січня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, та розпочато досудове розслідування.

У ході досудового розслідування встановлено, що поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0424, яка належить ОСОБА_6 , розташована земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0848, власником якої є Ратнівська селищна рада.

Під час проведення огляду місця події від 15.01.2025 із залученням спеціаліста-геодезиста проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0848, в ході якого встановлено, що на цій земельній ділянці розміщені 2 компресори для чистки салону автомобіля з наявними написами "Lux Wash" з розмірами: ширина 0,5 м, довжина 3,7 м, висота 2,15 м; приміщення (кафе) з наявною вивіскою "Tavian"; дерев`яний туалет; господарське приміщення; металевий паркан висотою 2,3 м.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 20.01.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 22.01.2025 накладено арешт на майно, виявлене під час огляду від 15.01.2025, з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження.

Окрім цього, речовим доказом постановою старшої слідчої СВ ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 21.02.2025 визнано земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0848.

Водночас, незважаючи на накладення арешту на майно, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0848, посадовими особами Ратнівської селищної ради 10 лютого 2025 року повторно виставлено вказану земельну ділянку на аукціон.

За фактом самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні внесено відомості до ЄРДР 26 березня 2025 року за №0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченоо ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Продаж зазначеної земельної ділянки негативно позначиться на проведенні досудового розслідування та не забезпечить виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а також зможе призвести до руйнування чи знищення речових доказів.

Допитана свідок ОСОБА_8 , яка працює на посаді начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ратнівської селищної ради, пояснила, що Ратнівська селищна рада земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0848 не передавала та здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці не дозволяла.

З метою захисту інтересів від кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, недопущення знищення, забезпечення подальшого повернення збитків шляхом вжиття відповідних заходів цивільно-правового характеру, просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0848, розташовану на АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав із підстав, наведених у ньому. Пояснив, що додатково внесено відомості за ч.2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні. Предметом цього правопорушення є земельна ділянка, яка вимощена бруківкою, тому реалізація ділянки на аукціоні може призвести до знищення бруківки. Крім цього, визначений за результатами аукціону власник земельної ділянки може унеможливити доступ до ділянки для проведення будівельно-технічної експертизи.

Слідча клопотання підтримала.

Представник володільця майна заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що Ратнівська селищна рада як власник ділянки вправі розпоряджатися нею на власний розсуд, у тому числі шляхом продажу на аукціоні. Проведений 18 березня 2025 року аукціон визнано таким, що не відбувся, оскільки переможець торгів не підписав протокол торгів та був дискваліфікований. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Установлено, що слідче відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 за ч. 4 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного здійснення невстановленою особою будівництва споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, площею 0,0707 га, що розташована на вул. Центральна у с-щі Ратне Ковельського району Волинської області кадастровий номер :01:003:0848, а також кримінальне провадження від 26.03.2025 за ч.2 ст.197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0707 га на вул. Центральна у сел. Ратне Ковельського району Волинської областішляхом вимощення бруківки в охоронній зоні невстановленою особою.

У ході проведення огляду місця події 15 січня 2025 року на цій ділянці слідчий ОСОБА_7 виявив 2 стаціонарно розміщені компресори з написами "Lux Wash", під одним із яких проходить газопровід, приміщення (кафе) з наявною вивіскою "Tavian", дерев`яний туалет, господарське приміщення та металевий паркан висотою 2,3 м. Слідчий постановою від 20.01.2024 вищевказані об`єкти визнав речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.01.2025 накладено арешт на майно, виявлене під час огляду місця події 15 січня 2025 року, з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав № 385617265 від 05.07.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0848 належить Ратнівській селищній раді.

Слідча, звертаючись із новим клопотанням про арешт цієї ж земельної ділянки, покликається на внесення відомостей у ЄРДР за ч.2 ст.197-1 КК України, стверджуючи про те, що безпосереднім предметом злочину є самовільна зайнята земельна ділянка.

Відповідно до ч. 4 ст. 197-1 КК України кримінально-караним є, зокрема самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині другій цієї статті. Частина 2 ст. 197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене, зокрема, щодо земель в охоронних зонах.

Слідчий суддя ухвалою від 21.03.25, яка набрала законної сили 27.03.25, відмовив у задоволенні клопотання про арешт земельної ділянки, мотивуючи підстави відмови.

Тому додаткове внесення відомостей за ч.2 ст.197-1 КК України щодо однієї і тієї ж земельної ділянки в охоронній зоні не зумовлює виникнення нових підстав для арешту цієї ділянки.

Як і в попередній справі за клопотанням про арешт земельної ділянки, так і цій справі суд наголошує, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

На думку слідчого судді, накладення арешту на земельну ділянку не забезпечуватиме справедливу рівновагу між суспільним інтересом у вигляді ефективного й оперативного розслідування та інтересом власника ділянки як потерпілої особи.

За наведених обставин клопотання слідчої про арешт майна до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання старшої слідчої СВ відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Дата складення повної ухвали 01 квітня 2025 року о 09 год 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1