Справа № 947/6647/25
Провадження № 1-кс/947/3393/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Спеціальної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Спеціальної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення,з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт у формі заборони володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке виявлено та вилучено 26.02.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_6 надала до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги якого підтримала у повному обсязі.

Також до канцелярії суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , в якій не заперечує проти розгляду клопотання за їх відсутності, та при вирішенні клопотання про накладення арешту покладається на розсуд слідчого судді.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно та протиправно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 18 год. 50 хв. 05.02.2025, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Артура Савельєва, 1б у транспортному засобі марки «Hyundai» моделі «Tucson», з державним номером НОМЕР_1 , одержали через ОСОБА_5 від ОСОБА_10 , для себе раніше обумовлену неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, що відповідно до курсу гривні затвердженого Національним банком України станом на 05.02.2025 становить 83 500 (вісімдесят три тисячі п`ятсот) гривень за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб військово-лікарської комісії, щодо визнання ОСОБА_10 обмежено придатним до несення військової служби з подальшим сприянням у переміщенні останнього до тилової військової частини для подальшого несення служби.

26.02.2025 в період часу з 16:52 год. по 18:04 год. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ; грошові кошти в розмірі 1100 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США з наступними серійними номерами QB10630284B, QB10630285B, QB10630286B, QB10630287B, PB48849457M, PK40880852I, PK40880844I, PL14654204C, PL14654300C, PF47089322A, MF23377425F, медична документація громадянина ОСОБА_11 на 4 аркушах, рекомендаційний лист від військової частини НОМЕР_4 на 1 аркуші, письмова згода військової частини НОМЕР_4 на 1 аркуші.

27.02.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення ймовірно може бути причетний ОСОБА_5 , який проходить військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді водія ланки навчальних плавзасобів Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

У свою чергу, позиція сторони обвинувачення щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, з огляду на правову кваліфікацію вчинених діянь за ознаками кримінальних правопорушень (ч. 3 ст. 369-2 КК України) вилучені за місцем мешкання ОСОБА_5 грошові кошти відповідають ознакам майна, здобутого кримінально протиправним шляхом.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено відповідність зазначених грошових коштів критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинених злочинів, є об`єктом протиправних дій та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти можуть бути предметом вчинення злочину, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально-протиправним шляхом підозрюваним ОСОБА_5 та містять сліди, а також відомості, що мають значення для кримінального провадження.

Крім цього, необхідність накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку 26.02.2025 грошові кошти обумовлена тим, що вказані грошові кошти можуть бути використані для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у зв`язку з тим, що у випадку визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України в тому числі буде застосовано покарання у вигляді конфіскації майна

Також, вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон ОСОБА_5 міг використовуватися останнім для спілкування та здійснення переписки з особою якою спільно вчинено злочин, у ході яких призначалися зустрічі та оговорювалися певні обставини вчиненого злочину.

З урахуванням цього, вилучений мобільний телефон використовувався ОСОБА_5 як засіб вчинення злочину та містить в собі відомості, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні.

Разом з цим, накладення арешту на вказане майно обумовлено необхідністю проведення судової технічної експертизи документів щодо вилучених грошових коштів, проведенням детального огляду вилученого мобільного телефону та подальшим його направленням, у разі необхідності, для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Крім цього, вилучений документ - документація громадянина ОСОБА_11 на 4 аркушах, рекомендаційний лист від військової частини НОМЕР_4 на 1 аркуші може бути вагомим доказом причетності ОСОБА_5 до вчинення іншого злочину, щодо сприяння військовослужбовців в ухиленні від військової служби.

Більш того, слідчий суддя зазначає, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених документів та технічний пристроїв, при цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Спеціальної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України- задовольнити.

Накласти арешт у формі заборони володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке виявлено та вилучено 26.02.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в розмірі 1100 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США з наступними серійними номерами QB10630284B, QB10630285B, QB10630286B, QB10630287B, PB48849457M, PK40880852I, PK40880844I, PL14654204C, PL14654300C, PF47089322A, MF23377425F,

- медична документація громадянина ОСОБА_11 на 4 аркушах, рекомендаційний лист від військової частини НОМЕР_4 на 1 аркуші, письмова згода військової частини НОМЕР_4 на 1 аркуші.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1