Справа № 442/1324/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/276/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2025 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, засудженого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

захисника засудженого адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове його звільнення з місць позбавлення волі відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задоволити заяву про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 .

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що характеристика на ОСОБА_6 є посередньою. Враховуючи Європейську практику, що відбування покарання в місця позбавлення волі в процесі гуманізації суспільства є виключною мірою, тому вважає посилання в судовому рішенні тільки на одну обставину, а саме «не бажання працювати» не може слугувати підставою у відмові в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. Відтак, сторона захисту переконана, що заява про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі підлягає до задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 засуджений 27.07.2021 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст.296 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання15.08.2022- кінець строку 08.05.2026 року

Згідно Характеристики на засудженого, затв. начальником Державної установи «Дрогобицька випрана колонія №40» від 07.03.2025 засуджений ОСОБА_6 має місце проживання, має середню освіту, має кваліфікацію. Однак до засудження не працював та не має бажання працювати. Ставлення до роботи негативне. Особа матеріально не залежала від своєї сім`ї, друзів. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна. Відсутність у нього позитивних планів на майбутнє, відсутніть заохочень в установі відбування покарання. Пред"явлений судом позов не сплатив. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як: середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням засудженого, його адвоката чи захисника.

Враховуючи те, що основним критерієм умовнодострокового звільнення від відбування покарання, є не лише відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відтак суд вважає передчасним умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , як такого, що не довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Основним критерієм умовнодострокового звільнення від відбування покарання, є не лише відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відтак суд вважає передчасним умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , як такого, що не довів своє виправлення.

Відтак, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення , а доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2025 р. щодо ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4