У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 слідчого прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000420 від 02.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.301-1, ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді застави,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000420 від 02.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.301-1, ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000420 від 02.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про медіа» від 13.12.2022 року №2849-ІХ (в редакції від 11.02.2024 №3269-ІХ) та в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків» всупереч моральним засадам суспільства порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, завідомо знаючи про те, що розповсюдження предметів і творів порнографічного характеру в Україні заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, 28.05.2022 у не встановлений конкретний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , завантажив із невстановленої інтернет - платформи на свій персональний комп`ютер марки «LiANLi», відеофайл: «Beautiful Russian Brunette.avi» розміром 192270 КБ, який носить порнографічний характер, та зберіг його на жорсткий диск марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi».

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та караність своїх дій, умисно зберігав на жорсткому диску марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi», завантажений відеофайл, який містить інформацію що носить порнографічний характер, з метою розповсюдження, шляхом роздачі його до всесвітньої мережі Інтернет через програмне забезпечення «Tixati» до моменту його вилучення в ході обшуку, проведеного 07.03.2024.

Окрім цього встановлено що, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про медіа» від 13.12.2022 року №2849-ІХ (в редакції від 11.02.2024 №3269-ІХ) та в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків» всупереч моральним засадам суспільства порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, завідомо знаючи про те, що розповсюдження предметів і творів порнографічного характеру в Україні заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, 06.08.2022 у не встановлений конкретний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, завантажив із невстановленої інтернет - платформи на свій персональний комп`ютер марки «LiANLi», відеофайл: «XXX.HowToPerformProstateMassage.scene1.avi» розміром НОМЕР_1 , який носить порнографічний характер, зберіг його на жорсткий диск марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютера марки «LiANLi».

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та караність своїх дій, умисно зберігав на жорсткому диску марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi», завантажений відеофайл, який містить інформацію що носить порнографічний характер, з метою розповсюдження, шляхом роздачі його до всесвітньої мережі Інтернет через програмне забезпечення «Tixati» до моменту його вилучення в ході обшуку, проведеного 07.03.2024.

Окрім цього встановлено що, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про медіа» від 13.12.2022 року №2849-ІХ (в редакції від 11.02.2024 №3269-ІХ) та в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків» всупереч моральним засадам суспільства порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, завідомо знаючи про те, що розповсюдження предметів і творів порнографічного характеру в Україні заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, 07.08.2022 у не встановлений конкретний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, завантажив із невстановленої інтернет - платформ на свій персональний комп`ютер марки «LiANLi», відеофайл: «A Mothers Love.wmv» розміром 2050801 КБ, який носить порнографічний характер, зберіг його на жорсткий диск марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютера марки «LiANLi».

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та караність своїх дій, умисно зберігав на жорсткому диску марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi», завантажений відеофайл, який містить інформацію що носить порнографічний характер, з метою розповсюдження, шляхом роздачі його до всесвітньої мережі Інтернет через програмне забезпечення «Tixati» до моменту його вилучення в ході обшуку, проведеного 07.03.2024.

Окрім цього встановлено що, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про медіа» від 13.12.2022 року №2849-ІХ (в редакції від 11.02.2024 №3269-ІХ) та в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків» всупереч моральним засадам суспільства порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, завідомо знаючи про те, що розповсюдження предметів і творів порнографічного характеру в Україні заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, 05.02.2023 у не встановлений конкретний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, завантажив із невстановленої інтернет - платформ на свій персональний комп`ютер марки «LiANLi», відеофайл: «Nubiles.23.01.22.Dee.Vine.Too.Sexy.XXX.SD.MP4-KLEENEX.mp4» розміром НОМЕР_2 , який носить порнографічний характер, зберіг його на жорсткий диск марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонально комп`ютера марки «LiANLi».

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та караність своїх дій, умисно зберігав на жорсткому диску марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi», завантажений відеофайл, який містить інформацію що носить порнографічний характер, з метою розповсюдження, шляхом роздачі його до всесвітньої мережі Інтернет через програмне забезпечення «Tixati» до моменту його вилучення в ході обшуку, проведеного 07.03.2024.

Окрім цього встановлено що, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про медіа» від 13.12.2022 року №2849-ІХ (в редакції від 11.02.2024 №3269-ІХ) та в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків» всупереч моральним засадам суспільства порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, завідомо знаючи про те, що розповсюдження предметів і творів порнографічного характеру в Україні заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, 16.04.2023 у не встановлений конкретний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, завантажив із невстановленої інтернет - платформ на свій персональний компютер марки «LiANLi», відеофайл: «WoodmanCastingX 22 02 12 Dee Vine XXX 720р-MP4.mp4» розміром НОМЕР_3 , який носить порнографічний характер, зберіг його на жорсткий диск марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонально комп`ютера марки «LiANLi».

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та караність своїх дій, умисно зберігав на жорсткому диску марки «Samsung» з серійним номером S13VJ1KZ102482, який був підключений до персонального комп`ютеру марки «LiANLi», завантажений відеофайл, який містить інформацію що носить порнографічний характер, з метою розповсюдження, шляхом роздачі його до всесвітньої мережі Інтернет через програмне забезпечення «Tixati» до моменту його вилучення в ході обшуку, проведеного 07.03.2024.

У сукупності ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України.

24.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних правопорушень.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень чотири з яких віднесено до категорії тяжких, які визначені ч. 3 ст. 301 КК України, за які Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 20.03.2023; протоколом обшуку від 07.03.2024; висновком експерта №СЕ-19/107-24/4241-КТ від 25.09.2024; протоколом огляду від 14.10.2024; висновком експерта №СЕ-19/107-24/11152-МЗ від 14.11.2024, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , від 24.03.2025;

У клопотанні містяться покликання на п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вказує на існування ризиків того, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду: злочини, які інкримінується ОСОБА_4 , а саме ч. 3 ст. 301 КК України є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні до проведення судових експертиз та слідчих дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування та/або до підбурювання дачі ними неправдивих показань, або відмови від надання таких; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може створити неправдиві, фіктивні електронні документи та файли, з використанням комп`ютерної та мобільної техніки, так як має відповідну освіту, знання та навички у галузі комп`ютерної техніки, з метою легалізації своїх незаконних дій. Крім того може знищити або спотворити документи, у спосіб який вказано вище, які на даний час ще не вилучені та не встановлені; зчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється - ОСОБА_4 матиме можливість вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення, оскільки кримінальні правопорушення в яких він підозрюється вчинені в період часу з 28.05.2022 по 16.04.2023, що у свою чергу свідчить про систематичність їх вчинення та умисел продовжувати їх вчиняти протягом невизначеного терміну. Вищеперераховане вказує на те, що він може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Також у клопотанні вказано на те, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаємо, що розмір застави у сумі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказаний розмір застави буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки є співмірним тяжкості вчиненню вказаних кримінальних правопорушень.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, та запобігання ризику: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 184, 194 КПК України, просить застосувати запобіжний захід у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього додаткових обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні .

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання із підстав що в ньому вказані.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, мотивуючи тим, що достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання. Просив врахувати, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працює. Вважає необґрунтованою підозру.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що офіційно працює, отримує заробітню плату, яка в середньому становить приблизно 80 000 грн. на місяць, дружи на працює на «Джебіл» отримує приблизно 25000 грн. на місяць.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_4 , його захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000420 від 02.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

24.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, тобто у зберіганні відеопродукції порнографічного характеру з метою її розповсюдження, вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 20.03.2023; протоколом обшуку від 07.03.2024; висновком експерта №СЕ-19/107-24/4241-КТ від 25.09.2024; протоколом огляду від 14.10.2024; висновком експерта №СЕ-19/107-24/11152-МЗ від 14.11.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 , від 24.03.2025.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень чотири з яких віднесено до категорії тяжких, які визначені ч. 3 ст. 301 КК України, за які Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Не вирішуючи питання про доведеність вини у діях підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, та виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно санкції ч.3 ст. 301 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, за кваліфікацією, це кримінальне правопорушення віднесено до тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Злочини, які інкримінується ОСОБА_4 , а саме ч. 3 ст. 301 КК України є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду не лише на території інших країн, а й на території України. Відтак слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Таким чином існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні до проведення судових експертиз та слідчих дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування та/або до підбурювання дачі ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Так, слідчий суддя враховує те, що у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз; у допиті осіб в якості свідків щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо обставин вчинення такого кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено те, що на даному етапі досудового розслідування є підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконуватимуть експертизи у даному кримінальному провадженні з метою складання неправдивих висновків, або відмови від надання таких.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може створити неправдиві, фіктивні електронні документи та файли, з використанням комп`ютерної та мобільної техніки, так як має відповідну освіту, знання та навички у галузі комп`ютерної техніки, з метою легалізації своїх незаконних дій. Крім того може знищити або спотворити документи, у спосіб який вказано вище, які на даний час ще не вилучені та не встановлені.

Так, слідчий суддя враховує те, що у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз; у допиті осіб в якості свідків щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо обставин вчинення такого кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено те, що на даному етапі досудового розслідування є підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконуватимуть експертизи у даному кримінальному провадженні з метою складання неправдивих висновків, або відмови від надання таких.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Поряд із цим слідчий суддя вважає недоведеним існування ризику того, що ОСОБА_4 може вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення, оскільки доказів продовження аналогічних дій, які інкримінуються ОСОБА_4 прокурором не наведені. При цьому, слідчий суддя враховує, що останній раніше не судимий.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні,з метою спонукати їх відмовитись від звернення до правоохоронних органів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застав, а саме щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання, при вирішенні питання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та визначаючи його розмір, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, його матеріальний стан, стан його здоров`я.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 301 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких та тяжких і за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя, визнаючи наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка міститься в справах «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, «Єлоєв проти України», приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в меншому об`ємі ніж наполягає сторона обвинувачення, а саме у межах 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, з урахуванням того, що не встановлено обставин, як б підтверджували наявність виключного випадку для призначення застави у розмірі, який перевищує розмір, визначений п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У відповідності до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, за таких обставин слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сорок п`ять прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий запобіжний захід та його розмір є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та може бути помірним для нього.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. 182 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. 182 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, позитивні дані про його особу, а також матеріальний стан, наявність утриманців, слідчий суддя вважає доцільним на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та не буде для нього непомірним тягарем.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Обов`язки визначенні даною ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.194 ч.5 КПК України на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193-194, 196, 309, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000420 від 02.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.301-1, ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.301-1, ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі сорок п`ять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 136 260 (сто тридцять шість тисяч двісті шістдесят) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному,що відповідно до ч.ч. 8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний,обвинувачений,будучи належним чином повідомлений,не з`явився за викликом до слідчого, прокурора,слідчого судді,суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки,застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного,обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню, виконується негайно після її оголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1