Провадження № 1-о/742/3/25
Єдиний унікальний № 742/4461/23
У Х В А Л А

іменем України

13 лютого 2025 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Циганко М.О. розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами,

УСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що вирок винесений Прилуцьким міськрайонним судом, яким його засуджено є неправосудним, а саме: судом не вірно оцінені докази, суд не об`єктивно, не всебічно і не в повній мірі розглянув дане кримінальне провадження і ухвалив необґрунтований вирок.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 29 січня 2025 року заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду за нововиявленими обставинами, залишено без руху, з підстав зазначених в ухвалі суду, із встановленням строку на усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали, яку було доставлено в ДУ «Снігурівська ВК №5» 30 січня 2025 року.

Проте, у встановлений судом строк недоліки заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не усунуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень у кримінальних справах (вироків, ухвал) у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку чи ухвали суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового провадження не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про цю обставину. Тобто, перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала учать у справі; 3) які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Наявність цих умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою.

Частиною 2 статті 459 КПК України передбачено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Визначаючись щодо заявлених підстав, суддя враховує, що штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок в розумінні ст. 459 КПК України означає їхню завідому неправильність, розраховану на введення суду в оману, та може бути вчинено як учасниками процесу, так і іншими особами.

Штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення.

Разом з цим такі нововиявлені обставини повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування. Провадженню за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів штучного створення або підроблення доказів, дачі завідомо неправдивих показань, завідомо неправильного перекладу, завідомо неправильного висновку чи пояснень експертом, зловживань слідчого, прокурора, слідчого судді, судді під час кримінального провадження, тобто, з конкретизацією такого факту відносно певної особи, що в даному випадку відсутнє.

Обставини вчинення злочину ОСОБА_1 досліджені у сукупності з іншими доказами та їм надана належна правова оцінка при постановленні вироку Прилуцьким міськрайонним судом від 10 квітня 2024 року та вказують про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.310 КК України, та відповідають фактичним обставинам справи та з достатньою повнотою підтверджуються перевіреними під час судового слідства доказами.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2023 та остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді 6 (шести) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Виключено з резолютивної частини вироку посилання місцевого суду на зарахування на підставі ст. 72 КК України частково відбутого покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2023. Тобто суди першої та апеляційної інстанцій належно оцінили всі подані сторонами докази у справі, під час перевірки вироку в апеляційному порядку також була надана виключно в сукупності з іншими доказами, сумнівів у достовірності та переконливості яких не виникло.

Положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод становлять частину українського законодавства, а одна з основних засад кримінального провадження вимагає, щоб кримінальне процесуальне законодавство України застосовувалося з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинно братись під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна сторона не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, належить розуміти в контексті преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. В цьому рішенні ЄСПЛ тлумачить гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції в контексті того, що «Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру …» (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Отже, принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду і жодна сторона не має права вимагати перегляду цього рішення лише з однією метою домогтися повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі, що має місце в даному випадку.

Наведені у заяві ОСОБА_1 підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.464 КПК України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Зокрема, згідно п.1 ч.3 ст.429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недолік касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки засуджений ОСОБА_1 в установлений строк не усунув недоліків заяви про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами, тому у відповідності до норм п.1 ч.3 ст.429 КПК України, на підставі ч. 3 ст. 464 цього Кодексу, має бути повернута засудженому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.459,462,429 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє особу права повторного звернення до суду з відповідними вимогами у встановленому законом порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Максим ЦИГАНКО