Справа № 278/4193/24
В И Р О К

Іменем України

20 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарсько-Волинський Житомирської області, громадянина України, із повною середньою освітою, є особою з інвалідністю ІІ групи, неодруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

22 червня 2024 близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебував в приміщенні Житомирського геріатричного пансіонату, що в с. Іванівка по вул. Інтернатна, 1, Житомирського району та області, де між ним та ОСОБА_5 на ґрунті раптових неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел направлений на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 у вищевказаний день, час та місце штовхнув ОСОБА_5 , від чого останній впав спиною на підлогу. Після цього ОСОБА_7 , сівши зверху на ОСОБА_5 , обома кулаками завдав йому декілька ударів в область обличчя, спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у виді закритої лицевої травми у виді ран перенісся, правої повіки, переломів кісток носа, дуги правої виличної кістки, зовнішньої стінки правої гайморової пазухи, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив наведені обставини справи, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, є умисним нетяжким злочином середньої тяжкості проти здоров`я людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, є особою з інвалідністю ІІ групи, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також у зв`язку із неможливістю призначення обвинуваченому покарань у виді виправних робіт або обмеження волі через інвалідність ІІ групи, суд призначає покарання у виді позбавлення на мінімальний строк. визначений санкцією ч. 1 ст. 122 КК. Крім того, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що потерпілий у своїй письмовій заяві на суворості покарання не наполягав, суд погоджується з позицією прокурора про те, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1