справа № 631/1814/24
провадження № 1-кп/631/81/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді

домашнього арешту

22 січня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/1814/24 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2024 року під № 0000402, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні сторона обвинувачення підтримала клопотання, надане 22 січня 2025 року через канцелярію суду за вхідним № 393/25-вх., про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в обгрунтування якого зазначила наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

На теперішній час у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме, ризики того, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину відповідальність за який передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років; незаконно впливати на свідків та потерпілих (п. 3 ст. 177 КПК України) з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя та перебуває в сім?ї як дитина, котра виховується в складних життєвих умовах.

Ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, прокурор просила продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 18 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин без застосування електронного засобу контролю строком на 60 діб. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора та суду за викликом; 2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими; 3) знаходитись із 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторона захисту, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 , погодились з клопотанням прокурора, проте просили урахувати, що обвинувачений навчається у м. Харкові й повинен там же проходити практику. Дістатися після навчання додому з м. Харкова він може тілько близько 20 години, а тому застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 18 години 00 хвилин не є можливим.

Інші учасники кримінального провадження підтримали думку обвинуваченого та його захисника.

Ретельно дослідивши клопотання сторони обвинувачення, уважно вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перелік запобіжних заходів, які підлягають застосуванню, наведений у ст. 176 КПК України.

Так, за ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а за ч. 1 ст. 162 КК України - до кримінальних проступків.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 листопада 2024 року продовжено стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Строк дії останньої ухвали від 28 листопада 2024 року спливає 28 січня 2025 року.

При вирішення питання доцільності продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, судом встановлено, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме, визначені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, досі продовжують існувати.

На цей час останні є дійсними та не зменшились, та оцінюються як реальні в світлі: 1) обставин даного кримінального провадження та 2) особистості обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Окрім іншого, суворість передбаченого покарання також є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 липня 2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у СЛУЖБІ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, засуджений 05 липня 2024 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком 2 роки (вирок не набрав законної сили).

Вирішуючи клопотання прокурора суд зазначає, що обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого злочину та кримінального проступку, судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, свідків не допитано, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені.

Отже, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а саме, кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та кримінальних проступків за ч. 1 ст. 162 КК України, за які передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Усвідомлення ймовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, дає підстави вважати, що обвинувачений без застосування запобіжного заходу до нього, може переховуватися від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду.

Слушним є ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки усі зазначені особи на даний час не допитані, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень у яких останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Незважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Таким чином, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Реальним є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя та перебуває в сім?ї як дитина, котра виховується в складних життєвих умовах.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, а саме, переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, ураховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілих), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби стосовно обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та зможе запобігти ризикам, передбаченим положеннями ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Слід зазначити, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 30 листопада 2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Проте суд не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що обвинувачений може дістатися після навчання додому з м. Харкова тільки близько 20 години, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин ані обвинуваченим, ані його захисником не надано.

Натомість з листів начальника Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_10 № 4140/119-88/01-2024 від 24 грудня 2024 року, № 127/119-87/01-2025 від 08 січня 2025 року, № 167/119-87/01-2025 від 13 січня 2025 року, № 184/119-87/01-2025 від 15 січня 2025 року, вбачається, що на момент перевірки працівниками СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 22 грудня 2024 року о 22 годині 20 хвилин, 07 січня 2025 року о 00 годині 17 хвилин, 11 січня 2025 року о 00 годині 09 хвилин, 13 січня 2025 року о 21 годині 57 хвилин, за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище Нова Водолага, вул. Гоголя буд. 4, гр. ОСОБА_5 , був відсутній за місцем мешкання( т. 1 а.с. 212, 248, т. 2 а.с. 1, 25).

Ураховуючи викладене, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту саме з 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 314-316, 315, 369 372, 392, 532, 533 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин наступного дня, у строк до 22 березня 2025 року, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за викликом;

2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими;

3) знаходитись з 18 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду негайно скерувати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для здійснення контролю щодо виконання застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , роз`яснивши про необхідність негайно поставити на облік особу, щодо якої продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування засобу електронного контролю, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено учасникам судового провадження 24 січня 2025 року о 09 годині 40 хвилин.

Суддя ОСОБА_1