ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року про залишення без задоволення скарги,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 12 грудня 2024 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява не містить даних про можливе вчинення кримінального правопорушення і зводиться до власних припущень і маркувань скаржника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставиться питання про перегляд ухвали слідчого судді, яку остання вважає незаконною, яка суперечить нормам КПК України., так як слідчий суддя не міг залишити без задоволення скаргу, оскільки це суперечить нормам ст. 307 КПК України. При цьому, апелянтка зазначає, що в скарзі наведені обставини щодо можливого вчинення кримінального правопорушення. Також, вважає, що слідчий суддя не повинен був розглядати скаргу, якщо дійшов висновку, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення викладені обставини зводяться до власних міркувань.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалів скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що позиція ОСОБА_6 не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як встановив слідчий суддя, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 вона подала відносно невідомих осіб, нібито, сусіда її сім`ї за вказаною адресою і працівників газового господарства, нібито, з АТ «ДНШРОГАЗ» чи то з ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», чи її філії, що перевіряли поліцейські і їй відомості про них не надали.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину, а саме в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення вказаних вище даних ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, всупереч доводам апелянтки висновки слідчого судді про залишення скарги без задоволення ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи представника в цій частині є неспроможними.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що слідчий суддя не повинен був розглядати скаргу, якщо дійшов висновку про власні міркування скаржника, а не наявність обєктивних даних про можливе вчинення кримінальне правопорушення, то такі є безпідставними, оскільки скаргу було подано в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність щодо невнесення відомостей в ЄРДР, тому слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу.

Що стосується доводів про постановлення рішення, яке не перебачено нормами ч.2 ст. 307 КПК України, то слідчий суддя залишив скаргу без задоволення. Тобто,фактично слідчим суддею вказану скаргу розглянуто по суті та відмовлено у її задоволенні., що передбачено вище вказаними нормами. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду в справі № 221/6752/16-к від 29 листопада 2018 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4