Справа № 602/375/25
Провадження № 1-кс/602/134/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2025 р. м. Ланівці

Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000065 від 02.04.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гиртоп, Леовського району, Молдови, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, не депутата, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого, згідно з вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.03.2024 засудженого за ч. 1 ст. 382 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 квітня 2024 року слідча звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у згаданому вище кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідча просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до підозрюваного ОСОБА_5 із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1-4 ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 16.04.2025 визначено слідчого суддю Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .

Судове засідання по розгляду клопотання призначене на 16.04.2025.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав, які у ньому наведені. Додатково пояснив, що наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовуються тими обставинами, що ОСОБА_5 , раніше судимий, будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації під час воєнного стану, на початку березня 2025 року самовільно залишив військову частину та, прибувши за місцем свого проживання, вчинив 22.03.2025 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України. Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що свідки у цьому кримінальному провадженні ще не допитані судом під час судового провадження. Одним зі свідків у цьому кримінальному провадженні є співмешканка ОСОБА_5 ОСОБА_6 , у зв`язку з чим обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе дієво запобігти ймовірним спробам ОСОБА_5 вчинити неправомірні дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 погодився з фактичними обставинами, викладеними у клопотанні, однак просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснював, що у зв`язку з неприбуттям до місця несення служби після лікування у медичному закладі, він виведений поза штат військової частини, у зв`язку з чим не отримує грошове забезпечення та не зможе внести заставу у розмірі, який просить слідча за погодженням з прокурором.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так із матеріалів, доданих до клопотання убачається, що ОСОБА_5 , будучи постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 29.06.2023, яка набрала законної сили, позбавлений права керування транспортними засобами строком на 5 років, продовжив керувати транспортним засобом.

У подальшому, вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.03.2024, копія якого долучена до клопотання, за умисне невиконання вищезгаданої постанови суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили 15.04.2024.

Надалі, будучи засудженим вироком суду, в період іспитового строку, ОСОБА_5 продовжував вчиняти правопорушення, керуючи транспортними засобами без необхідних для цього правових підстав.

Так, 27.07.2024 о 18 год.19 хв. в с. Вишгородок на вул. Видумка, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_5 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 , повторно протягом року, будучи позбавленим у праві керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.08.2024 у справі №602/763/24, копія якої долучена до клопотання, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років. Цією ж постановою суду на підставі ч.3 ст. 30 КУпАП до накладеного стягнення приєднано невідбуту частину стягнення, накладеного постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 25.03.2025 та визначено загальний строк позбавлення ОСОБА_5 права керування транспортними засобами 16 років 7 місяців 18 днів. Зазначена постанова набрала законної сили

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи засудженим вироком суду та будучи обізнаним з постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 15.08.2024, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 22.03.2025 близько 20 год. 15 хв. керував автомобілем марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Т2012 4км + 100м, поблизу м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, де був зупинений працівниками поліції.

За цим фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 02.04.2025 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 02.04.2025, долученим до матеріалів клопотання.

15 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

До клопотання також долучено копію протоколу огляду від 02.04.2025 компакт-диску на якому знаходяться відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, копії протоколів допиту свідків ОСОБА_6 від 10.04.2025, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 11.04.2025, характеризуючі документи на особу підозрюваного, копія доповіді командира військової частини НОМЕР_4 від 24.03.2025 №812/11423.

Зі змісту згаданої вище доповіді командира військової частини убачається, що 23.03.2025 під час перевірки особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця, призваного під час мобілізації до в/ч НОМЕР_1 , відрядженого до в/ч НОМЕР_4 , курсанта зведеної навчальної роти зведеного навчального батальйону «Граніт-1» в/ч НОМЕР_4 , солдата ОСОБА_5 . Пошукові заходи результату не дали, на телефонні дзвінки не відповідає, місце знаходження невідомо. За даним фактом повідомлено оперативного чергового ВСП Житомирського гарнізону, оперативних чергових в/ч НОМЕР_5 і в/ч НОМЕР_1 та призначене службове розслідування наказом командира в/ НОМЕР_6 від 24.03.2025 №3479.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Зі змісту п.5 ч.2 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, суд, за відсутності законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри», зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» (заява № 42310/04, п. 175 рішення від 21.04.2011) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на те, що з матеріалів клопотання вбачається наявність інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а останній не надав суду жодних аргументів проти цього, слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні є обґрунтованою.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є умисним тяжким злочином проти правосуддя, який карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Надаючи оцінку достатності підстав стверджувати про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, слідчий суддя бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 у період 2023-2024 років, незважаючи на позбавлення його постановами суду права керування транспортними засобами, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, керуючи транспортними засобами без відповідних на те правових підстав, умисно не виконуючи постанови суду, за що був засуджений судом. Однак, уже будучи судимим за ч.1 ст. 382 КК України, не відбувши призначене йому покарання, в період іспитового строку продовжив свою неправомірну поведінку, керуючи транспортним засобом, у зв`язку з чим обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти правосуддя. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи призваним на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану самовільно залишив військову частину, до якої був відрядженим (не з`явився у військову частину з лікувального закладу), що підтверджується відповідною довідкою командира в/ч та поясненнями підозрюваного, наданими у судовому засіданні.

Також слідчий суддя ураховує те, що підозрюваному пред`явлене обвинувачення у вчиненні іншого аналогічного злочину. Так обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000178 від 01.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України знаходиться на розгляді Лановецького районного суду Тернопільської області. Ухвалою суду від 02.01.2025 провадження було зупинено на підставі ч.1 ст. 335 КПК України у зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації у період дії воєнного стану.

Таким чином, ступінь суспільної небезпечності особи підозрюваного, про який свідчатьнаведені вище обставини, а також суворість покарання, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, дозволяють спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку ОСОБА_5 , зокрема те, щовін з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконного впливу на свідків додатково обґрунтовується тими обставинами, що свідки ще не допитані по цьому кримінальному провадженню у суді, до того ж одним зі свідків є співмешканка підозрюваного ОСОБА_6 , на яку ОСОБА_5 може чинити відповідний тиск шляхом погроз, залякувань чи умовлянь схиляючи її до надання неправдивих показань на його користь чи відмови від участі у кримінальному провадженні.

Стосовно наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України), то таке твердження слідчої і прокурора є необґрунтованим та, у даному випадку, занадто абстрактним. Які дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити підозрюваний ОСОБА_5 , окрім передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, у клопотанні та у судовому засіданні слідчою та прокурором не аргументовано і не доведено.

Разом з тим, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя визнав доведеними, є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про який просить слідча за погодженням з прокурором, зокрема домашнього арешту, про застосування якого просить підозрюваний, слідчий суддя, виходячи з наведених вище обставин, враховуючи у сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі: відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; відсутність у нього постійного місця роботи або навчання та постійного законного джерела доходів, майновий стан і репутацію підозрюваного, наявність судимості, наявність пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, - вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання наведеним вище ризикам.

Окрім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 домашнього арешту значно підвищить ймовірність ризику незаконного впливу на свідка ОСОБА_6 .

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, зазначеним у клопотанні,враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Визначаючи розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , його майнового та сімейного стану, інших даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , наявних ризиків, дійшов висновку про те, що застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіббуде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Також з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження та в силу приписів КПК України, у разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_5 слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду і покласти на нього виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, про які просить слідча, прокурор, конкретизувавши особи свідків, від спілкування з якими має утримуватися підозрюваний.

З урахуванням викладеного вище, керуючись статтями 132, 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 369-372, 376, 392-295КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчої задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в державній установі «Чортківська установа виконання покарань № 26» (Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3).

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 16 квітня 2025 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою закінчується 23 год. 59 хв. 14 червня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області на р/р UA0003454, МФО 820172, ідентифікаційний код (код за ЄДРПОУ) 26198838, отримувач ДКСУ, м. Київ, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000065 від 02.04.2025 за ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2025 року.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи служби;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків у разі внесення застави закінчується 14 червня 2025 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26» для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 21 квітня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1