ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/812/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/94/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу cлідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та скасування повідомлення про підозру.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру передчасно, тобто - до спливу строку, визначеного п.10 ч.1 ст.303 КПК України, після якого законом передбачено можливість оскарження такого процесуального рішення.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року та постановлення нової, якою просить задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та скасування повідомлення про підозру.

Вважає, що повідомлення про підозру не відповідає статті 277 КПК України, не містить правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, що є порушенням його права на захист.

На думку апелянта, аналіз змісту повідомлення про підозру не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди.

Зазначає, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені ще у квітні 2023 року, проте в той час досудове слідство не проводилось.

Вважає, що вручене йому повідомлення про підозру за статтею 336 КК України підлягає скасуванню за відсутністю суб`єктивної сторони злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; скаржника ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і просить її задовольнити; міркування прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і тому просить залишити її без зміни та відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як слідує з матеріалів провадження, 07 березня 2025 року слідчий СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_8 , за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000111, внесеного до ЄРДР 28 квітня 2023 року, повідомив ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КПК України.

24 березня 2025 року ОСОБА_7 звернувся в суд першої інстанції із скаргою на бездіяльність слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та скасування повідомлення про підозру.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_7 вказав, що 28 квітня 2023 року слідчим слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області безпідставно внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст.336 КК Україн (кримінальне провадження № 0000111) та необґрунтовано складено повідомлення про підозру від 07 березня 2025 року у вчиненні ним вказаного злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 фактично оскаржив до слідчого судді повідомлення слідчого про підозру

Порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, під час досудового розслідування, та право на їх оскарження, що служить гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження, регламентовано положеннями глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді, наведений у п.п. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України. Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду на іншій стадії кримінального провадження - зокрема, під час підготовчого провадження згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, відповідно пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржено, в тому числі, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Таким чином, вказаною правовою нормою, яка надає право на оскарження повідомлення про підозру, встановлено строкові межі звернення до суду зі скаргою на таке процесуальне рішення - не раніше одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

При цьому, встановлене законом обмеження в часі щодо оскарження повідомлення про підозру є безальтернативним.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , якому 07 березня 2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КПК України, оскаржив таке рішення слідчого до суду першої інстанції 24 березня 2025 року.

Разом з тим, як правильно зазначив слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 , оскарження повідомлення про підозру до спливу строку, визначеного приписами п.10 ч.1 ст.303 КПК України, не передбачено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, керуючись приписами ч. 4 ст. 304 КПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга ОСОБА_7 подана на рішення, яке в силу закріплених у КПК України вимог щодо строків оскарження, з якими пов`язана можливість оскарження такого рішення, не набуло статусу такого, що може бути оскаржене.

При цьому, колегія суддів зазначає що частина 4 статті 304 КПК України має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача чи прокурора, у зв`язку з чим обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого та скасування повідомлення про підозру слід відмовити, оскільки вимоги, які ставить заявник у своїй скарзі, не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні і які зазначені у ст. 303 КПК України, з урахуванням вимог, передбачених п.10 ч.1 ст.303 КПК України

Такий висновок слідчого судді належним чином умотивований і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що ставить питання апелянт, у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст.405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та скасування повідомлення про підозру - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді