У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року Черкаський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна, Луганської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, раніше не одноразово судимого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2024 за ч.4 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшло клопотання Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Черкаського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області з 05.04.2024. Засуджений ОСОБА_5 перебуваючи на іспитовому строці зарекомендував себе як особа, що не виконує обов`язки покладені на нього судом. Під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням йому було доведено обов`язки, покладеними на нього судом, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також з наслідками, які можуть настати в разі їх невиконання про що засуджений надав підписку, також він був попереджений про відповідальність за порушення громадського порядку, та про відповідальність за скоєння повторного злочину під час перебування на іспитовому строці. За період перебування на обліку фактів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення не виявлено. До адміністративної відповідальності не притягувався. 12.11.2024 без поважних причин не з`явився для реєстрації. Причиною неявки вказав перебування його в ІНФОРМАЦІЯ_2 , але підтверджуючих документів які б свідчили про обставини, що фактично унеможливили його прибуття до органу пробації він не надав. 26.11.2024 ОСОБА_5 було винесено застереження у виді письмового попередження від інспектора пробації. 10.12.2024 без поважних причин знову не з`явився для реєстрації. Причиною неявки вказав перебування його в ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в черговий раз підтверджуючих документів які б свідчили про обставини, що фактично унеможливили його прибуття до органу пробації він не надав. 11.12.2024 ОСОБА_5 було винесено письмове попередження. 23.12.2024 року до Черкаського РВ №1 надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якого факт перебування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 не підтвердився, тому 24.12.2024 було винесено письмове попередження за неявку на реєстрацію 12.11.2024 без поважних причин. Дані факти свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків та не бажання стати на шлях виправлення.

Представник органу пробації на задоволенні клопотання наполягав.

Прокурор вважав клопотання обґрунтованим, однак зазначив, що оскільки засуджений перебуває на обліку в органі пробації з квітня 2024 року та раніше порушень не допускав, наявна можливість його виправлення без скасування звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні проти клопотання заперечував. Вказав, що у подальшому порушення обов`язків допускати не буде.

Вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до такого.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ст.395 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити відбування покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в два роки. Згідно зі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Вирок набрав законної сили 15.03.2024.

05 квітня 2024 року засуджений ОСОБА_5 був взятий на облік до Черкаського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.

15 квітня 2024 року ОСОБА_5 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням йому було доведено обов`язки, покладеними на нього судом.

15 квітня 2024 провідним інспектором Черкаського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою засуджений зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до сектору пробації 2-й та 4-й вівторок кожного місяця. З вказаною постановою засуджений ОСОБА_5 ознайомлений під розпис.

Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_5 12.11.2024 та 10.12.2024 року ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився на реєстрацію до Черкаського РВ № 1 філії ДУ Центр пробації в Черкаській області.

Відповідно до пояснення від 26.11.2024 та 11.12.2024 року ОСОБА_5 зазначив, що він на даний час мешкає в готельному комплексі «Влада» за адресою м. Черкаси вул. Оборонна, 49, де і працює. Разом з тим, останній вказав, що причиною неявки 12.11.2024 та 10.12.2024 року стало перебування його в ІНФОРМАЦІЯ_2 , але підтверджуючих документів які б свідчили про обставини, що фактично унеможливили його прибуття до органу пробації він не надав.

26.11.2024 провідним інспектором Черкаського РВ № 1 ОСОБА_6 засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження за порушення обов`язку суду на підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а також скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.12.2024 ОСОБА_5 було винесено письмове попередження

за неявку на реєстрацію 10.12.2024 року без поважних причин.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.12.2024 року встановлено, що ОСОБА_5 був присутній в ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 19.11.2024 року.

24.12.2024 року ОСОБА_5 було винесено письмове попередження

за неявку на реєстрацію 12.11.2024 року без поважних причин.

Відповідно до попереджень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання від 26.11.2024, 11.12.2024 та 24.12.2024, засуджений ОСОБА_5 попереджений, що орган пробації може надіслати суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціації та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що неявки на реєстрацію засудженого ОСОБА_5 12.11.2024, 10.12.2024 та неповідомлення про зміну місця проживання, не повідомивши орган пробації, за відсутності інших компрометуючих обставин не може бути свідченням небажання останнього ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того жодних негативних наслідків для суспільства неявки на реєстрацію не спричинили.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом не встановлено ні умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказані у поданні обставини не містять достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання фахівця Черкаського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2024, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1