печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 , представник власника майна - адвокат ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у виді грошових коштів та цінних металів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що зазначені грошові кошти та цінні метали є речовими доказами відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 17.01.2025, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягають арешту.

Крім того, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт зазначеного майна, прокурор вказав про існування обставин, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Окремо навів додаткові обґрунтування відповідності вказаних грошових коштів та дорогоцінних металів ознакам визначеним ст. 98 КПК України, зазначаючи, що вони визнані речовими доками та підтверджують обставини того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути причетні до протиправної діяльності направленої на забезпечення подальшого виведення коштів у легальний обіг (відмивання) доходів від злочинної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на підтвердження чого надав нову постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 07.03.2025 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023.

Представник власника майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_6 не має процесуального статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні, а вилучені у нього за місцем проживання грошові кошти та дорогоцінні метали отримані ним законним шляхом, зокрема є доходом від провадження підприємницької діяльності. Вказав на те, що арешт з зазначеного майна вже скасовувався слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 у справі № 463/6203/24, яким встановлювалось законність його походження. Крім того, як на підставу свої заперечень представник власника майна зазначив про те, що питання про арешт цього майна прокурором було ініційовано неодноразово та ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2025 у справі № 757/2242/25-к та від 28.02.2025 у справі № 757/8109/25-к у задоволенні клопотань було відмовлено, а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2025 у справі № 757/10073/25-к клопотання було залишено без розгляду. Також адвокат зазначив, що прокурором ініційовано питання про арешт майна із порушенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вислухавши аргументи прокурора та заперечення представника власника майна, вивчивши клопотання, письмові заперечення та дослідивши долучені до них документи, приходжу до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226, у якому 22.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України, а 05.12.2024 ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 209 КК України.

Обставинами у даному кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб вчинили підроблення атестатів та дипломів із додатками до них за різними кваліфікаціями, спеціальностями, спеціалізаціями, ступенем освіти та збували їх через мережу Інтернет.

У даному кримінальному провадженні серед інших досліджуються обставини легалізації майна, одержаного злочинним шляхом за продаж підроблених документів через мережу Інтернет, а саме набуття майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, та розпорядження - здійснення фінансової операції з таким майном, вчиненого організованою групою.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються подружжям, та будучи фізичними особами-підприємцями отримували на власні банківські рахунки, кошти значними сумами із банківських карток, які використовувались для зарахування коштів після покупки підроблених документів, що зафіксовано у протоколах від 25.05.2024 та 25-28.02.2025 огляду даних, отриманих тимчасовим доступом до речей і документів, які перебувають у володіння банківських установ АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк» щодо руху коштів банківськими розрахунковими рахунками наступних осіб:

- ОСОБА_10 - розподіл коштів через ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 переказами на рахунки ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та їх сина ОСОБА_17 на загальну суму 119308,00 (сто дев`ятнадцять тисяч триста вісім) грн. 00 коп., а також інші перекази на суму 127072 (сто двадцять сім тисяч сімдесят дві) грн. 00 коп.

- ОСОБА_18 - розподіл коштів через ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , переказами на рахунки ФОП ОСОБА_6 , та його сина ОСОБА_25 на загальну суму 169402 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста дві) грн. 60 коп.

- ОСОБА_12 - розподіл коштів через ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , переказами на рахунки ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та їх сина ОСОБА_17 на загальну суму 123727 (сто двадцять три тисячі сімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

- ОСОБА_11 - розподіл коштів через ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , переказами на рахунки ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 48843 (сорок вісім тисяч вісімсот сорок три) грн. 00 коп.

- ОСОБА_24 - отримання коштів від ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та перекази коштів для ОСОБА_30 , ОСОБА_6 на загальну суму 15000,00 (п?ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

- ОСОБА_9 - отримання коштів від екваєра NovaPay, перекази між своїми рахунками, розрахунок карткою на банківських терміналах, а також здійснення переказу коштів для ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_31 за період часу з 10.06.2023 по 09.02.2024 на загальну суму 1518499 (один мільйон п`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста дев?яносто дев?ять) грн. 00 коп.

- ОСОБА_26 - отримання коштів зі своїх рахунків в різних банківських установах та пересилання коштів ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та їх сину ОСОБА_34 на загальну суму 75275 (сімдесят п?ять тисяч двісті сімдесят п?ять) грн. 50 коп.

Зазначені обставини відповідно до доводів сторони обвинувачення свідчать про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути причетні до протиправної діяльності з метою забезпечення подальшого виведення коштів у легальний обіг, в тому числі шляхом обготівковування чи конвертації їх у криптовалюту, що потребує перевірки під час досудового розслідування.

Так, 22.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2024 у справі № 463/6203/24 в кримінальному провадженні №0001823 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено: 4 золоті злитки 999,9 проби марки Umicore вагою 100 г, 4 золоті злитки 999,9 проби вагою 250 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 100 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 1000 г, жорсткий диск Transcared та зарядний пристрій до нього; 19 купюр номіналом 1000 рублів, 2 купюри номіналом 500 рублів, 6 купюр номіналом 5000 рублів, 1093 купюри номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, ноутбук Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN; мобільний телефон 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_35 , паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_36 НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_37 НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_37 НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.11.2024 серед іншого вищевказані грошові кошти та дорогоцінні метали визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001823, а ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 у справі № 463/6203/24 як на речові докази накладено на них арешт.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.12.2024, частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 у справі № 463/6203/24 в частині заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними грошовими коштами та дорогоцінними металами.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_38 від 10.01.2025, Головному слідчому управлінню Національної поліції України доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001823 від 04.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Далі, постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 15.01.2025, кримінальні провадженні № 0001823 та № 0000226 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000226.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 17.01.2025 вищевказані грошові кошти та дорогоцінні метали визнано речовими доказами у даному об`єднаному кримінальному провадженні.

07.03.2025 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 винесено нову постанову про визнання речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у якій наведено нові додаткові обґрунтування відповідності вказаних грошових коштів та дорогоцінних металів ознакам визначеним ст. 98 КПК України, їх значення для кримінального провадження задля підтвердження обставин того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути причетні до протиправної діяльності направленої на забезпечення подальшого виведення коштів у легальний обіг (відмивання) доходів від злочинної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження на вказані грошові кошти та дорогоцінні метали.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 з 22.04.2005 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність за наступними видами підприємницької діяльності згідно КВЕД: 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого житла; 46.19 - Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.45 - Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.49 - Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 49.90 - Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 - Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 63.99 - Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у; 68.10 - Купівля та продаж власного нерухомого майна; 69.20 - Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 73.12 - Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 81.22 - Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 46.51 - Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 86.90 - Інша діяльність у сфері охорони здоров`я; 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 96.02 - Надання послуг перукарнями та салонами краси; 96.09 - Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.

Відповідно до наданих представником власника майна податкових декларацій за 2022 - 2023 роки, ОСОБА_6 отримав дохід на загальну суму 6 634 842 грн.

Крім того, як убачається із заяв на видачу готівки № 608756 від 12.02.2014, № 3861 від 04.12.2013, № 38679 від 30.12.2013, № 43787 від 30.12.2013, ОСОБА_6 отримав у ПАТ «Банк Юнісот» грошові кошти на загальну суму 5 186 264,50 грн., однак наявність цих коштів у 2013 - 2014 роках всупереч твердження представника власника майна не підтверджує походження вилучених у нього грошових коштів та цінних металів у 2024 році.

Згідно твердження представника власника майна, грошові кошти та дорогоцінні метали належать ОСОБА_6 та набуті ним законним шляхом за рахунок доходу від провадження підприємницької діяльності, яка в тому числі за останні роки здійснюється шляхом надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна за КВЕД 68.20.

Водночас, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_6 належить нерухоме майно, яке знаходиться у м. Донецьку та у м. Авдіївка Донецької області.

Як убачається із наданих в судовому засіданні пояснень представника власника майна, отримання доходу від провадження підприємницької діяльності ОСОБА_6 з надання в оренду й експлуатацію нерухомого майна, розташованого у м. Донецьку припинено у 2014 році, а у м. Авдіївка у 2022 році через ведення активних бойових дій та подальшу окупацію російською армією.

Крім того, представник власника майна зазначив, що ОСОБА_6 здійснює підприємницьку діяльність з надання в оренду не належного йому майна, тобто надає ріелторські послуги в Україні та за кордоном, однак всупереч своїх тверджень жодного доказу цьому не надав.

Реальність провадження такої діяльності ОСОБА_6 також не може бути перевірена слідчим суддею, адже як встановлено в судовому засіданні останнім в своїй діяльності не використовуються будь-які інформаційно-комунікаційні засоби рекламування такої діяльності, які знаходяться у вільному доступні в тому числі в мережі інтернет.

Крім того, підтвердити походження цінних металів, час та суму їх придбання в судовому засіданні представник власника майна також не спромігся.

За такого, зважаючи на доводи прокурора, що грошові кошти та цінні метали, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності можуть бути такими, які отримані внаслідок протиправної діяльності направленої на забезпечення подальшого виведення коштів у легальний обіг (відмивання) доходів від злочинної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та необхідність перевірки цих обставин в ході досудового розслідування, слідчий суддя вважає спроможними посилання у клопотанні прокурора та у постанові слідчого від 07.03.2025 про відповідність цих грошових коштів та цінних металів ознакам визначеним ст. 98 КПК.

Натомість, посилання представника власника майна на відсутність у ОСОБА_6 процесуального статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні не створює наслідків у формі відмови в задоволенні клопотання прокурора, адже в силу ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Як вже було встановлено, зазначені грошові кошти та дорогоцінні метали відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки у сторони обвинувачення в сукупності з іншими доказами наявні обґрунтовані підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, враховуючи відсутність будь-яких документів, які б підтверджували законність їх походження, а також того, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів.

Інші доводи представника власника майна слідчий суддя вважає такими, що не надають підстав, передбачених ст.ст. 170-173 КПК для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 209 КК України, і що вказані грошові кошти та дорогоцінні метали імовірно набуті кримінально протиправним шляхом та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому клопотання підлягає до задоволення.

Крім того, зазначені грошові кошти та дорогоцінні метали, необхідні для забезпечення їх збереження як речових доказів, запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, знищення, використання та перетворення, доказу злочинної діяльності, тому наявні підстави, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України для застосування заборони користування, розпорядження та відчуження.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на речові докази, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_39 та ОСОБА_6 в ході проведення обшуку 22.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 4 золоті злитки 999,9 проби марки Umicore вагою 100 г, 4 золоті злитки 999,9 проби вагою 250 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 100 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 1000 г; 19 купюр номіналом 1000 рублів, 2 купюри номіналом 500 рублів, 6 купюр номіналом 5000 рублів, 1093 купюри номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_40