ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/544/25
Провадження № 1-кп/131/37/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №3 в м. Іллінці Вінницької області кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2025 року за №0000054, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого майстром лісу Дашівського лісництва ДП «Ліси України» Філії «Центральний лісовий офіс», військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи на меті уникнення від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 04 лютого 2025 року в період часу з 16год. 21 хв. по 16год. 33 хв., перебуваючи у службовому автомобілі поліції, марки «Renault», моделі «Daster», реєстраційний номер 1616, який знаходився на узбіччі дороги в с. Привільне Гайсинського району Вінницької області, після зупинки за порушення Правил дорожнього руху автомобіля, марки «ВАЗ2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , висловив пропозиції інспектору сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області сержанту поліції ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 10000,00грн., а згодом - в розмірі 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 16716,00грн., за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_4 дії з використанням наданої їм влади, а саме не складання протоколу про вчинення обвинуваченим адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, за наступних обставин.

Так, 04.02.2025 року інспектором СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_7 , які відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади, відповідно до дислокації сил та засобів Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки «Renault», моделі «Daster», реєстраційний номер 1616, здійснювалося патрулювання Гайсинського району Вінницької області.

В ході здійснення патрулювання згаданими співробітниками поліції в с. Привільне Гайсинського району Вінницької області, на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», 04.02.2025 року приблизно о 16 год. 14 хв., зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який порушив Правила дорожнього руху України, а саме водій був непристебнутий паском безпеки.

В подальшому, інспектором СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , після зупинки автомобіля повідомлено водія ОСОБА_4 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб. Під час спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_4 встановлено, що останній має ознаки перебування в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою алкотестера «Драгер», або ж у медичному закладі, та повідомлено про порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в разі перевищення допустимої норми алкоголю в крові, а також винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Проте, ОСОБА_4 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим допустив порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння».

В цей час, у ОСОБА_4 , з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєні ним адміністративні правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», приблизно о 16 год. 21хв. 04.02.2025 року, перебуваючи у службовому автомобілі поліції, марки «Renault», моделі «Daster», реєстраційний номер 1616, який знаходився на узбіччі дороги в с. Привільне Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10000,00 грн. за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження інспектора сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, після відмови працівників поліції, наполегливо, не відмовляючись від свого умислу, в період з 16год. 22 хв. по 16год. 33 хв. 04.02.2025 року, продовжував висловлювати пропозицію про надання останнім неправомірної вигоди у сумі 400 доларів США, що згідно з курсом НБУ, становить 16716,00 грн., неодноразово її озвучивши до завершення складання відносно нього протоколу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого, злочинні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейським СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_7 та інспектором СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України, - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

У ході судового розгляду 17 квітня 2025 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000054 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою обвинуваченого, укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст.369 КК України, ОСОБА_4 в обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумі доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згодний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6 ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши угоду про визнання винуватості від 17.04.2025 року з доданими матеріалами, приходить до висновку, що вона підлягає затвердженню.

Так, на підставі пояснень сторін кримінального провадження, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, що передбачені ч. ч. 4, 6 ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, доведена і його дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення класифікується як нетяжкий злочин, тому, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю, що виразилося у послідовних та зізнавальних показаннях щодо обставин та механізму вчинення злочину.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що угода укладена добровільно, за участі захисника обвинуваченого, умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація діяння кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, а тому при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд вважає, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають особі винного, загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують покарання (визнання вини, щире каяття у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, активне сприяння його розкриттю) та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутності таких, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65,369 КК України, ст. ст. 100, 373, 374, 473,474,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 квітня 2025 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000054 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00грн. /двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень/.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Речові докази: диск із відеозаписом, на якому зафіксовано факт пропозиції неправомірної вигоди, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000054.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8