ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/691/25
провадження № 1-кс/753/187/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та негайне звільнення ОСОБА_3 , у порядку статті 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , у якому вона просить зобов`язати керівника Дарницького УП ГУ НП в м. Києві надати відомості про те, на підставі чого ОСОБА_3 був затриманий та утримується (якщо він таки утримується) у даній установі, у разі його перебування у приміщенні Дарницького УП ГУ НП в м. Києві - доставити його до Дарницького районного суду м. Києва. У разі відсутності ОСОБА_3 у відділку поліції - повідомити його теперішнє місце перебування. Окрім того, адвокат просить суд зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 надати відомості на підставі яких ОСОБА_3 був затриманий та утримується (якщо він таки утримується) у даній установі, у разі його перебування у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 - доставити його до Дарницького районного суду м. Києва. У разі відсутності ОСОБА_3 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 - повідомити його теперішнє місце перебування. Також адвокат просить суд ухвалити рішення, яким звільнити ОСОБА_3 з незаконного утримання.

В обґрунтування скарги адвокат зазначила, що 13 січня 2025 року приблизно о 10:25 год ранку на станцій метро Позняки ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції, які вимагали проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_3 пояснив, що перебуває на обліку у місті Львові, від отримання повістки не відмовляється, але проїхати в ІНФОРМАЦІЯ_4 погодиться лише за умови складання протоколу про його затримання, оскільки, як пояснили працівники поліції, ОСОБА_3 начебто перебував у розшуку, про що він не знав, оскільки проживає за місцем військового обліку, не переховувався, телефонний номер не змінював. Працівники поліції відмовились складати протокол затримання, пояснили, що в його випадку це не потрібно, хоча він неодноразово на цьому наполягав. В результаті під моральним тиском з позиції сили у супроводі працівників поліції ОСОБА_3 було насильно, проти його волі, але без складання протоколу про затримання, доставлено у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, повістку ОСОБА_3 не давали, протокол про адміністративне затримання не складали. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 пояснив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4, що він є Свідком Єгови, перебуває на обліку за місцем свого проживання у Львові, за місцем проживання подавав заяву про відмову від військової служби за релігійними переконаннями з проханням заміни на альтернативну. Проігнорувавши будь-які пояснення ОСОБА_3 видали направлення для проходження ВЛК з метою його подальшої мобілізації. У зв`язку з цим ОСОБА_3 був вимушений відмовитися від проходження в тому числі військово-лікарської комісії, оскільки це загрожувало подальшою зміною його статусу на військовослужбовця, що суперечить його релігійним переконанням. Утримання ОСОБА_3 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 тривало більше 3 годин, тому ним було здійснено виклик поліції з повідомленням про незаконне позбавлення волі. Також ОСОБА_3 подав до канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_4 письмову заяву про відмову від військової служби через релігійні переконання та прохання її заміни на альтернативну, доклавши до неї відповідну довідку про свою належність до Свідків Єгови та попередню подібну заяву, яка подавалась ним у м. Львові. За мирного часу ОСОБА_3 вже проходив альтернативну службу, хоча її термін перевищував строкову військову службу, що свідчить про щирість, глибину та послідовність його релігійних переконань протягом тривалого часу. Ігноруючи чітку відмову ОСОБА_3 від військової служби, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 , почали умисно вчиняти дії, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, а саме продовжували тримати його в умовах позбавлення волі без жодних правових підстав, застосовуючи при цьому силу, перевезли його до приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 , (приміщення збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 ), тим самим працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично фабрикують підстави для подальшого притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності вже як військовослужбовця, хоча він такого статусу не набув і вчиняв усі надані йому законом правомірні дії, щоб пояснити свою позицію, продовжуючи наполягати на своїй відмові від військової служби та неодноразово пояснюючи, що є Свідком Єгови і що ця відмова продиктована виключно його релігійними переконаннями та навченим по Біблії сумлінням. Таким чином, безперервна тривалість тримання ОСОБА_3 під вартою в умовах безпідставного позбавлення волі становить вже понад 13 годин, а відтак адвокат просить суд звільнити ОСОБА_3 , оскільки його було незаконно затримано.

Вивчивши зміст клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Виходячи із наведених положень законодавства, розгляду в порядку статті 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді в ході досудового розслідування.

Отже, передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту клопотання не вбачається, що існує будь-яке кримінальне провадження, учасником якого є ОСОБА_3 .

Зміст скарги свідчить, що адвокат ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді з метою захисту прав ОСОБА_3 із відповідним клопотанням, не погоджується із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 та СП, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас незгода із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку статті 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту представник заявника вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку статті 206 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями частини шостої статті 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та негайне звільнення ОСОБА_3 , у порядку статті 206 КПК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1