Справа № 635/1622/25
Провадження № 1-кп/635/866/2025
УХВАЛА

05 березня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000008 від 08.01.2025 за ч.4 ст.187 КК України за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

в підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

В своєму клопотання прокурор зазначає, що 08.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10.01.2025 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2025 без визначення розміру застави. Прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пп. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на можливість: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків у обвинуваченого обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду на території України або виїхати за межі держави (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Крім цього, ОСОБА_5 , отримав копії матеріалів кримінального провадження, в яких зазначені певні докази, анкетні відомості про свідків та потерпілого, якого він знає особисто, із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснити незаконний вплив на вказаних осіб (п. 3 ч.1 ст.177 КПК України). Також, ОСОБА_5 , не має постійних законних джерел доходу та засобів для існування, вчинив умисний корисливий особливо тяжкий злочин проти власності, що дає підстави вважати, що останній буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності. (п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України). Вищевказані обставини унеможливлюють запобігання зазначених ризиків, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наведеним ризикам, тому прокурор підтримав свої клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні не надав заперечень проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Захисник просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування ризиків, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10.01.2025 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08.03.2025 року без визначення розміру застави. При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На теперішній час в судовому засіданні прокурором доведено, що наявні ризики продовжують існувати. Суд також встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 уродженець м. Харкова, Харківської області, українець, громадянин України, одружений, осіб на утриманні не маючий, офіційно не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, кримінальна відповідальність за який передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Той факт, що обвинувачений не має постійного місця роботи та законних джерел існування, а також що останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину свідчить про те, що обвинувачений здатний вчинити новий корисливий злочин. Крім того, обізнаність обвинуваченого про адреси проживання потерпілого та свідків може спонукати його вчинити тиск з метою впливу на показання потерпілого та свідків на свою користь. Тяжкість пред`явленого обвинувачення також в даному випадку може стати впливовим чинником для переховування від суду не зважаючи на те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити. Доводи сторони захисту про недоведеність існування ризиків, передбачених пп. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини спростовані відомостями, що містяться в ухвалі слідчого судді про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу. Крім того, позиція захисника не збігається із позицією обвинуваченого, який не заперечував проти клопотання прокурора.

Керуючись ст. 215 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 03 травня 2025 року включно.

Встановити строк дії ухвали суду в 60 днів, а саме до 03 травня 2025 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1