Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9008/24
Провадження № 1-кп/644/879/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2024 року м.Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисників адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Коротояк Острогозького району Воронезької області РФ, громадянки України, з повною середньою освітою, заміжньої, яка працює сторожем у Ліцеї №113, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,
Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки продовжують зберігатись ризики того, що обвинувачена, під загрозою суворого покарання, може здійснити спробу ухилитись від суду, а також, перебуваючи не в умовах попереднього ув`язнення, може вплинути на свідків з метою зміни останніми показань щодо обставин вчиненого інкримінованого злочину, або ж вчинити новий злочин.
Захисник обвинуваченої вважав недоцільним продовження тримання підзахисної під вартою через відсутність доказів існування наведених прокурором ризиків; вважав доцільним застосувати щодо ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Вислухавши пояснення сторін, суд доходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 серпня 2024 року без визначення розміру застави. Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Харкова строк дії запобіжного заходу продовжувався; зазначений строк спливає 21.12.2024.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути.
Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 посилається на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, і встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.ст. 178, 199 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути, як на вид запобіжного заходу, так і на підстави його продовження.
Направлення до суду для розгляду по суті обвинувального акту, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, свідчить про те, що обґрунтована підозра у вчиненні останньою вказаних кримінальних правопорушень продовжує зберігатись. Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Відтак, продовжують зберігатись ризики, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні на стадії досудового розслідування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 111 КК України, за яке у разі доведеності її вини може бути призначене покарання у виді довічного позбавлення волі, свідчить про існування ризику можливості переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинне забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою і відсутність на даній стадії судового розгляду підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Крім того, у відповідності до положень абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України,
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 лютого 2025 року .
В судовому засіданні оголосити перерву до 06 лютого 2025 року до 13 год 50 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - у той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3