Справа № 645/7148/24
Провадження № 1-кп/645/244/25
В И Р О К
29 січня 2025 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4
Захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301-1 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи доступ до Ір-адреси НОМЕР_1 , що належить до обслуговування ТОВ «Triolan», а саме, про надання телекомунікаційних послуг, тобто доступ до всесвітньої мережі Інтернет, за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 . Так, у ОСОБА_4 , який достовірно знав про наявність підключення до всесвітньої мережі Інтернет, виник протиправний умисел на завантаження та подальше зберігання без мети збуту чи розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію. В подальшому, ОСОБА_4 , точний час в ході досудового розслідування не встановлений, але не пізніше 01.08.2024, порушуючи норми суспільної моралі, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , придбав у соціальній мережі Telegram у невстановленої особи та зберігав графічні зображення та відеофайли зі сценами дитячої порнографії. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на придбання та зберігання без мети збуту чи розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію, діючи умисно, ОСОБА_4 , використовуючи свій мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «MI 14» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 який мав доступ до всесвітньої мережі Інтернет, з метою подальшого зберігання без мети збуту чи розповсюдження фото та відеофайлів, ОСОБА_4 завантажив їх на вищевказаний мобільний телефон. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 копіював у всесвітній мережі Інтернет графічні зображення та відеофайли, які містять сцени з ознаками дитячої порнографії та зберігав їх на своєму мобільному телефоні марки Xiaomi, марки «Xiaomi», моделі «MI 14» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 без мети збуту чи розповсюдження, а саме, для особистого перегляду. В процесі користування послугами всесвітньої мережі Інтернет, ОСОБА_4 маючи умисел на придбання та зберігання графічних зображень та відеофайлів зі сценами дитячої порнографії, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини чи особи, яка виглядає як дитина, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи свої негідні інстинкти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, завантажив на свій мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «MI 14» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 графічні зображення та відеофайли, які згідно висновку експерта № 3171/24 від 27.09.2024 є продукцією порнографічного характеру, що за своїми ознаками є дитячою порнографією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.301-1 КК України, тобто умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, умисному придбанні та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.
Під час досудового розслідування між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , 29 січня 2025 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення, сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину.
Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з вихованням та розвитком дітей на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, строк якого визначить суд з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які визначить суд.
Угода, підписана сторонами 29 січня 2025 року та оголошена у судовому засіданні.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , 29 січня 2025 року, як таку, що відповідає вимогам закону.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засідання наполягали на затвердженні угоди.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , 29 січня 2025 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом вивчались данні про особу обвинуваченого, та встановлено, що він раніш не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 не обирався.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
Угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2025 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з вихованням та розвитком дітей на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , від відбування призначеного за цим вироком покарання - звільнити з випробувальним строком на один рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази - диски у кількості 12 шт. флеш карта «DT 101 B2», об`ємом 8 GB, флеш карта «ESET», флеш карта «micro SD Apacer» об`ємом 16 GB, мобільний телефон «HOMTOM» в коробці з батареєю, мобільний телефон без задньої кришки, мобільний телефон синього кольору без написів, мобільний телефон «Xiaomi» model: М1902FIG чорного кольору в чохлі, системний блок з 2 дротами живлення з маркуванням у вигляді тиснення «VENTO», системний блок чорного кольору з наліпкою на якій мається напис «G skill», ноутбук сірого кольору ТМ «Samsung» з зарядним пристроєм до нього передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили - повернути власнику майна.
Речовий доказ - мобільний телефон ТМ «Xiaomi» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 - після набрання вироком законної сили знищити.
Речові докази - додаток до протоколу зняття з електронних інформаційних систем інформації доступ до якої не обмежується її власником володільцем або утримувачем електронний носій інформації диск DVD-R «Verbatim», об`ємом 4.7 ГБ; - додаток до протоколу обшуку від 01.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 а саме флеш-накопичувач «adapter goodram» об`ємом 30 ГБ; - додатки до протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем а саме електронний носій DVD-R «Verbatim» об`ємом 4.7 ГБ №628нт; електронний носій у вигляді флеш накопичувача «Kingston» об`ємом 116 ГБ №626нт залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя