Справа №751/3106/25
Провадження №1-кс/751/865/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання власника арештованого майна ТОВ «Агрокім» в особі генерального директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від

13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2025 року до Новозаводського районного суд міста Чернігова надійшло клопотання власника арештованого майна ТОВ «Агрокім» в особі генерального директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 вересня 2024 року на транспортний засіб автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Із клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження № 0000986 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 вересня 2024 року на автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Агрокім», накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_3 зазначає, що постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області від 28 лютого 2025 року кримінальне провадження № 0000986 від 13 вересня 2024 року закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому вважає, що відпала необхідність в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу.

Генеральний директор ТОВ «Агрокім» ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та проти його задоволення не заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, з огляду на те, що підстав для визнання явки сторін обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення , у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце

13 вересня 2024 року біля будинку № 49 по вул. Миру в с. Товкачівка Прилуцького району Чернігівської області, в ході якої автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , в результаті чого останній загинув.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 вересня 2024 року з метою збереження речового доказу на автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Агрокім», було накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Згідно з постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області від 28 лютого 2025 року кримінальне провадження № 0000986 від 13 вересня 2024 року закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи те, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження прийнято рішення про закриття кримінального провадження, тобто досудове розслідування завершено, беручи до уваги розумність та співрозмірність подальшого, застосованого судом, обмеження права власності власника відповідного майна завданням кримінального провадження і негативні наслідки вказаного арешту для останнього, з метою недопущення порушення його права на мирне володіння майном слідчий суддя не вбачає даних, які б указували на доцільність продовження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на транспортний засіб автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Агрокім».

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 26, 98, 131, 170, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника арештованого майна ТОВ «Агрокім» в особі генерального директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 вересня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000986 від 13 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на транспортний засіб автобус марки «ПАЗ 4234-04» з державним номерним знаком

НОМЕР_1 , передавши майно власнику ТОВ «Агрокім».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1