Справа № 598/2597/24
провадження № 1-в/598/36/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ковель, Ковельського району, Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, до засудження непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 ,

раніше судимої:

1. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 ст.75, ст.76, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з випробуванням, з іспитовим строком 1 ркі;

2. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

3. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року за ч.3 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців,

засудженої:

вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців,

встановив:

Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона засуджена.

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи, клопотання підтримує.

Засуджена також подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судима:

1. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 ст.75, ст.76, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

2. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки ст.75, ст.76,

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

3. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ст.71, ст.72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Початок строку відбуття покарання - 30.11.2021 року.

Кінець строку покарання - 30.06.2025 року.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 грн. (2270 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн. х 2=2270 грн.

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року засуджена ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно 24.11.2021 року на суму 2200 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2270 грн.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому вона підлягає звільненню від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Разом з тим, на засуджену ОСОБА_4 не поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, щодо звільнення її від покарань призначених вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, оскільки станом на дні вчинення правопорушень, за які вона засуджена цими вироками, складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, згідно з вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року ОСОБА_4 вчинила правопорушення 10.02.2021 року, 15.04.2021 року, 30.11.2021 року, тобто після постановлення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року, а тому при складанні покарань за даними вироками необхідно визначити засудженій остаточне покарання на підставі ст.71 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р.) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року

за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст.71, ст.72 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, що підлягає подальшому виконанню.

В решті вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року залишити без змін.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5