Справа №760/7050/24 1-кп/760/2049/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2

за участі:

-прокурора ОСОБА_3

-захисника ОСОБА_4

-обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження 0000303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0000303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. Тому, на даний час, дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження в цій частині.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, та зазначив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних захисником підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 325 КПК України суд вирішив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту та реєстру досудового розслідування, суд приходить до наступного.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається з обвинувального акту, складеного слідчим СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , та затвердженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року, ОСОБА_5 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 29.01.2024 року приблизно о 14.18год., в період запровадженого на території України воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Фора», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ясна, 8, діючи умисно, та впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав з торгівельного стелажу продукти харчування на загальну суму 495 грн. 20 коп., чим завдав ТОВ «Фора» матеріальної шкоди на суму 495 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» слідує, що у 2023 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024р. на рівні 3028 грн.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, на суму заподіяної потерпілій стороні матеріальної шкоди внаслідок викрадення майна у розмірі 495 грн. 20 коп., вже не є кримінально караним, та у зв`язку із чим суд з`ясовує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із частковою втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто частковою декриміналізацією інкримінованого ОСОБА_5 діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав суду згоду на закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Відповідно до абзацу 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані вище вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого ОСОБА_5 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024р., оскільки вартість викраденого обвинуваченим майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000303, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 369, 370, 372, 479-2 КПК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000303, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із частковою втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1