Справа № 317/7435/23
Провадження № 1-в/191/80/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано частково не відбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2021, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків 5 років 1 місяць позбавлення волі. До набрання вироком законної сили продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Строк покарання відраховується з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.12.2023.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.09.2024 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024 в частині визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_6 скасовано. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в цій частині на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. В решті вирок суду залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 03.09.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 04.11.2023 (потерпіла ОСОБА_5 ), 13.11.2023 (потерпіла ОСОБА_4 ), 14.11.2023 (потерпілий ОСОБА_6 ), 25.11.2023 (потерпілий ОСОБА_7 ) вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та сховище, а також кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 2091,00 грн., 3000,20 грн., 884,10 грн. та 4107,08 грн.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України з урахуванням вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 13.06.2020 визначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць з відбуванням в установі виконання покарань. Початок строку покарання обраховується з дня взяття його під варту - з 06.04.2021. До набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Вирок набрав законної сили 23.07.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 13.01.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2060,00 грн.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2270,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1135,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складали 2270,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2648,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1324,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складали 2648,00 грн.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2021 стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України підпадає під дію Закону України № 3886-IX, оскільки сума крадіжки не перевищує визначений законодавством мінімум (2270,00 грн.).

За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024 стосовно ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.09.2024 вже вирішено питання щодо закриття кримінального провадження в частині епізодів від 04.11.2023 щодо викрадення майна ОСОБА_5 на суму 2091,00 грн. та від 14.11.2023 щодо викрадення майна ОСОБА_6 на суму 884,10 грн. В решті епізоди за даним вироком, а саме від 13.11.2023 щодо викрадення майна ОСОБА_4 на суму 3000,20 грн. та від 25.11.2023 щодо шахрайства відносно ОСОБА_7 на суму 4107,08 грн. перевищують визначений законодавством мінімум (2648,00 грн.), а тому вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024 стосовно ОСОБА_4 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України не підпадає під дію Закону України № 3886-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, виключивши з вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024 посилання на ст.71 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до до 3 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024, який частково скасований ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.09.2024, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.12.2023.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1