КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 10 березня 2025 року апеляційну скаргу прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лохвиця, Полтавської обл., громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 17 березня 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив, ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави, постановити у цій частині нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави у розмірі 825 508 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 499 638 740, 24 гривень.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення є тяжким, та передбачає покарання у виді штрафу, що не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто не може бути меншим за 2 499 638 740,24 грн., з конфіскацією майна. Також, може нехтувати наявними соціальними зв`язками з дружиною та сином, з якими він постійно не проживає, ухилившись від явки до органів досудового розслідування та суду.

В той же час, ОСОБА_6 може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідка, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) обґрунтовується тим, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_6 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього. У зв`язку із чим він, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Зауважує, що свідками у кримінальному провадженні є колишні підлеглі підозрюваного, які працювали в ДП «Жовтневий спиртовий завод», також працівники, які на даний час працюють в ТОВ «Біохім-Пром».

Ризик, передбачений ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується), обґрунтовується тим, що 24.05.2022 у кримінальному провадження № від 16.09.2020 прокурором затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.08.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001701 від 16.09.2020 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави розміром 227 000,00 гри.

Проте ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді в.о. директора ДП «Жовтневий спиртовий завод» у період з 01.09.2020 по 31.03.2023, перебуваючи в статусі підозрюваного, а потім обвинуваченого, продовжив ухилятись від сплати акцизного податку за звітні періоди за операціями передачі в межах одного підприємства в межах промислової переробки підакцизної продукції - спирту етилового денатурованого, внаслідок чого за вказаний період ДП «Жовтневий спиртовий завод до Державного бюджету не сплачено кошти в сумі 2 499 638 740,24 грн.

На теперішній час ОСОБА_6 перебуває на одній з керівних посад в ТОВ «Біохім-Пром», яке орендує у ТОВ «Тікрайт» придбаний єдиний майновий комплекс ДП «Жовтневий спиртовий завод». Працівниками ТОВ «Біохім-Пом» є колишні працівники, які були звільнені з ДП «Жовтневий спиртовий завод», у зв`язку з розпочатою процедурою ліквідації.

Відтак, ОСОБА_6 на теперішній час причетний до організації діяльності ТОВ «Біохім-Пром», надання вказівок працівникам товариства та прийняття управлінських рішень щодо не включення ТОВ «Біохім-Пром» до об`єкту оподаткування обсягів переданої в межах одного підприємства в межах промислової переробки підакцизної продукції - спирту етилового денатурованого.

Також зазначає про те, що розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_6 складає 2 499 638 740,24 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000249 , за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 204 КК України.

16 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

22 січня 2025 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 825 508 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 499 638 740, 24 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково, та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 17 березня 2025 року включно.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя врахував не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні детектива з доданими до нього матеріалами.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про їх існування є обґрунтованими з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, суворість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення у разі визнання винним підозрюваного.

Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи розмір застави в 825 508 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурор посилався на те що саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом із тим, слідчий суддя взяв до уваги обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, та всупереч доводам апеляційної скарги прийшов до обґрунтованого висновку, що у даному випадку необхідно визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень.

Окрім цього, застосовуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Фактів не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зафіксовано.

На переконання колегії судів, застава в розмірі 2 499 638 740, 24 грн., яку просить визначити сторона обвинувачення, є завідомо непомірною для підозрюваного, тим більше такий розмір обґрунтовано прокурором, виходячи із розміру майнової шкоди, без урахування положень однієї із загальних засад кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, регламентованої ст. 17 КПК України, та практики Європейського суду з прав людини.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 757/2558/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/1958/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України