Номер провадження: 11-сс/813/1908/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_6 про відвід головуючому судді ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.11.2024, якою було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 17.10.2024

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 17.10.2024.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є такою, що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Одеської обласної прокуратури або уповноважену посадову особу Одеської обласної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 17.10.2024 або призначити новий розгляд його скарги у суді 1-ої інстанції для виконання вимог п.3) ч.2 ст. 307 КПК України.

Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_6 заявив усну заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_2 з тих підстав, що під час проведення судового засіданні безпідставно біло відмовлено в задоволені його клопотання про дослідження доказів, що на його думку свідчить про упередженість головуючого судді по справі.

Заслухавши заявника, обговоривши доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України. Водночас, таких підстав колегією суддів не встановлено.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Водночас, колегією суддів було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про дослідження доказів виключно у зв`язку із його передчасністю, оскільки на момент заявлення клопотання фактично не був розпочатий розгляд апеляційної скарги, не доповідався зміст апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до практики суду касаційної інстанції сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів.

Відтак, фактично заявлений головуючому судді відвід зводиться до незгоди заявника ОСОБА_6 з процесуальним рішенням про відмову у дослідженні доказів під час розгляду його апеляційної скарги, що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу судді.

Інших доводів на підтвердження своєї позиції про упередженість головуючого судді ОСОБА_2 розглядати його апеляційну скаргу ОСОБА_6 не надав.

За таких обставин, оскільки наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду не встановлена, так само як і не встановлені будь-які істотні порушення прав заявника, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість його заяви про відвід головуючого судді, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 370, 401, 405, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід головуючого у справі судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.11.2024, якою було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 17.10.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3