Справа № 504/267/25
Номер провадження 1-кп/504/504/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 22.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, кулеметника третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:

-вироком Суворовського районного суду міста Одеса від 05.05.2023 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 11.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 11.07.2023 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць.

-ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.07.2024 року звільнено умовно-достроково від відбування покарання, на невідбуту частину 4 роки 4 місяці за вироком Суворовського районного суду міста Одеса від 25.01.2024 року, для проходження військової служби за контрактом;

-12.07.2024 року звільнений з ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді кулеметника третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал), у військовому званні солдат, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.9,11,16,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час та дату, придбав вогнепальну зброю, а саме АКМ, у кількості двох одиниць, індивідуальні номери яких - ЛИ 2876 1971 р.в. та МЭ 1782 1965 р.в., які належать до категорії військової вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм, є нарізними автоматами, промислового виробництва, знаходяться у справному стані та до стрільби придатні та зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 до 22.10.2024 року.

Далі 22.10.2024 року приблизно о 17:30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля залізно-дорожньої станції «Східна», розташованої в с. Ілічанка Одеського району Одеської області за координатами 46.593995, 30.786949 був зупинений працівниками СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_8 , дістав із замотаної ковдри, яку мав при собі в руках (переносив), вогнепальну зброю АКМ, у кількості двох одиниць, індивідуальні номери яких - ЛИ 2876 1971 р.в. та МЭ 1782 1965 р.в., які належать до категорії військової вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм, є нарізними автоматами, промислового виробництва, знаходяться у справному стані та до стрільби придатні. В подальшому вказана вогнепальна зброя була вилучена працівниками поліції в ході проведення огляду місця події 22.10.2024 року в період часу з 18:09 год по 19:10 год.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив у своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 є раніше судимою особою, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, за час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, має постійне місце проживання та реєстрації, на наркологічному обліку не значиться, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку, суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

Разом з тим, вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 11.07.2023 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.07.2024 року ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, на невідбуту частину 4 роки 4 місяці за вироком Суворовського районного суду міста Одеса від 25.01.2024 року, для проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до положень ч.3 ст.81-1 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

За правилами передбаченими ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При вирішенні питання призначення покарання, суд дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року).

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні конкретній особі покарання, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

Повноваження суду, надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві.

Зазначені дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На думку суду, призначене судом покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі на проведення експертиз, документально підтвердженні, тому, відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.50,65-69,263 КК України ст.ст.120,124,128,349,369-371,373-374,394-395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 4 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2024 року, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22.10.2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті у Збройних силах України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року на майно у кримінальному провадженні №0000265.

Речові докази, а саме: автоматичну вогнепальну зброю АК - 74 з маркуванням НОМЕР_2 та автоматичну вогнепальну зброю АК - 74 з маркуванням 1965 МЭ 1782, які було поміщено до паперової коробки та опечатано повернути до військової частини НОМЕР_3 .

Речовий доказ, а саме: покривало, в яке була обгорнута автоматична вогнепальна зброя знищити.

Речовий доказ, а саме: мобільним телефоном марки REDMI 3S з імеі НОМЕР_4 , імеі2 НОМЕР_5 та з сім картою абонентський номер якої НОМЕР_6 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати загальною вартістю 6366,12 гривень за проведення:

-судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», яку проводили судові експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, витрати на проведення якої становлять 3183,06 гривень;

-судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», яку проводили судові експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, витрати на проведення становлять 3183,06 гривень;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України та з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1