Справа № 204/9482/24
Провадження №1-кп/204/1094/24
11 листопада 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту. B обґрунтування своїх клопотань зазначив, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачені, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене ними кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, будуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Санкція відповідної частини статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Отже, оцінюючи можливість обвинувачених переховуватися від органу досудового розслідування, такі дії спрямовані на переховування останнього є цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Крім того, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів, територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останні можуть покинути території Дніпропетровської області та України. Окрім цього, із врахуванням того факту, що обвинуваченим відомі особисті дані та місця проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстава вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на свідків з боку обвинувачених або їх знайомих, підлеглих, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за надання неправдивих свідчень на свою користь, в тому числі, знаходячись на свободі, можуть інформувати та скеровувати дії та показання вказаних осіб. Обвинуваченим інкримінується саме зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що дає змогу незаконно впливати на вказаних осіб шляхом погроз та вмовлянь з метою схилення свідків до зміни показів або відмови від показів, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню. Аналогічним чином обвинувачені зможуть впливати і на інших на цей час недопитаних у кримінальному провадженні свідків, відомості стосовно яких в порядку ст. 222 КПК України не підлягають розголошенню. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. Крім того, не будучи обмеженими у вільному доступі до інших осіб, обвинувачені можуть здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Оцінюючи ризик перешкоджанню кримінальному провадженню, є висока ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб, спрямованих як на уникнення відповідальності, так і на певні вчинки, які будуть підставою для затягування до вчинення певних процесуальних дій процесуальних дій так і судового розгляду. Обвинувачені, з метою перешкоджання досудовому розслідуванню, також зможуть підшуковувати осіб, які нададуть вигідні для них показання. У тому числі, обвинувачені з використанням свого службового становища, можуть підробити або знищити документи, які мають суттєве значення для повного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Крім того, враховуючи що суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні повторного вчинення злочину, а тому у досудового розслідування є неспростовні підстави вважати, що у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Суду пояснив, що ним сумлінно виконуються обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 29 липня 2024 року. Він дев`ять разів був присутнім в судовому засіданні і клопотань щодо перенесення розгляду справи не подавав. Крім цього, він виконав обов`язок щодо здачі свого паспорту до міграційної служби. Територію м. Дніпро він на протязі п`яти місяців не покидав. Вважає, що ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні за період п`яти місяців суттєво зменшились. У разі, якщо суд вважатиме за можливе, просив задовольнити заяви поручителів та передати його на поруки. Він є волонтером, та їздить по містам та селам, де люди потребують такої допомоги. Він завжди виїжджає разом із іншими волонтерами вранці, та намагаються до 23 години повернутись, однак можуть так складатись обставини, що він не взмозі буде повернутись у визначений час.
Так, в судовому засіданні поручитель ОСОБА_10 суду пояснив, що він є депутатом Дніпропетровської обласної ради. Із ОСОБА_5 він знайомий з 2019 року, разом займались публічною діяльністю. Оскільки він очолює обласну організацію партії, якій підпорядкована міська організація, яку очолює ОСОБА_5 вважає, що він взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а також, за необхідності, доставити його до суду. Повідомив суд про те, що він є обізнаним про наслідки невиконання взятих на себе обов`язків як поручителя. Просив задовольнити його заяву та передати йому на поруки ОСОБА_5 .
В судовому засіданні поручитель ОСОБА_11 суду пояснив, що він є депутатом Дніпровської міської ради. Із ОСОБА_5 він знайомий з 2015 року, оскільки почали працювати разом. Комунальне підприємство, очолюване ОСОБА_5 підпорядковане департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради, який в свою чергу, підпорядковане йому, як секретарю міської ради. Він має вирішальний вплив на кадрові питання, що стосуються ОСОБА_5 , у тому числі питання щодо виплати йому заохочувальних виплат, відсторонення чи звільнення його з займаної посади. З огляду на вказане, вважає, що може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а також, за необхідності, доставити його до суду. Повідомив суд про те, що він є обізнаним про наслідки невиконання взятих на себе обов`язків як поручителя. Просив задовольнити його заяву та передати йому на поруки ОСОБА_5 .
В судовому засіданні поручитель ОСОБА_12 суду пояснив, що у 2020 році його було обрано головою Політичної партії «Пропозиція». Відповідно до рішення Дніпровської міської ради він входить до складу виконавчого комітету міської ради. З ОСОБА_5 знайомий з 2015 року, разом займались публічною діяльністю та є колегами в органах місцевого самоврядування. З огляду на те, що він очолює політичну партію, якій підпорядкована й міська організація, яку очолює ОСОБА_5 , вважає, що може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_13 , а також за необхідності доставити його до суду. Повідомив суд про те, що він є обізнаним про наслідки невиконання взятих на себе обов`язків як поручителя. Просив задовольнити його заяву та передати йому на поруки ОСОБА_5 .
В судовому засіданні поручитель ОСОБА_14 суду пояснила, що у 2023 році вона була обрана депутатом Дніпровської районної ради. Із ОСОБА_5 вона знайом з 2016 року, разом займаються публічною діяльністю та є колегами в органах місцевого самоврядування. З огляду на те, що вона є членом Головної ради політичної партії, якій підпорядкована міська організація, яку очолює ОСОБА_5 , вона взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а також, за необхідності, доставити його до суду. Повідомила суд про те, що вона є обізнаною про наслідки невиконання взятих на себе обов`язків як поручителя. Просила задовольнити її заяву та передати йому на поруки ОСОБА_5 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання підзахисного. Враховуючи сумлінність ОСОБА_5 щодо виконання покладених на нього судом обов`язків вважав за можливим відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задовольнити клопотання поручителів та передати ОСОБА_5 на поруки.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Суду пояснив, що його підзахисні є раніше не судимими особами, мають сталі родинні зв`язки, місце працевлаштування. Прокурором в підтвердження наявності вказаних ризиків не було надано суду жодних доказів їх наявності. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та не застосовувати до його підзахисних запобіжний захід.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Суду пояснив, що його підзахисні не переховуються та на вимогу суду прибувають в судові засідання. Ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, не підтверджені жодними доказами. Просив не застосовувати до його підзахисних запобіжні заходи.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку своїх захисників.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 15 грудня 2024 року.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Так, надаючи оцінку доводам прокурора, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більши м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оцінюючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність якого прокурор посилається у своєму клопотанні, а також позицію сторони захисту щодо його недоведеності, суд зазначає наступне.
На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а саме за ч. 2 ст. 364 КК України, за якою передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому можлива тяжкість покарання, на переконання суду, є достатнім мотивом та підставою для обвинувачених вчинити дії спрямовані на переховування від суду задля уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.
Не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України № 64/2022 на території України починаючи з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз?яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.
Таким чином, у зв?язку з тим, що на даний час в Україні введено воєнний стан у обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачених.
Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на свідків, експерта та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).
Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, експерт чи спеціаліст допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Ризик впливу на свідків, експерта та спеціаліста існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.
Оскільки, судовий розгляд по кримінальному провадженню ще не розпочато, свідки, експерт та спеціаліст залишаються не допитаними, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на свідків, експерта та спеціаліста вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить й те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , задля уникнення кримінальної відповідальності можуть вдатися до дій задля підшукування осіб, які можуть надати відповідні свідчення, які будуть спрямовані на вигородження останніх задля можливості уникнення останніми відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Таким чином, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим: ОСОБА_15 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підлягають задоволенню, в повному обсязі оскільки на думку суду такі запобіжні заходи є достатніми та необхідними на даній стадії судового розгляду.
Що стосується клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Як було встановлено в судовому засіданні, від громадян ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надійшли заяви, в яких останні виявили бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки та зобов`язались здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього зобов`язань з боку суду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він є учасником волонтерської організації та здійснює виїзд у прифронтові містечка та села із метою надання волонтерської допомоги. Він разом із іншими волонтерами намагається якомога раніше виїжджати із міста задля можливості встигнути повернутися до 12 години, однак можуть виникати певні складнощі під час таких виїздів, які можуть унеможливлювати вчасне його прибуття в м. Дніпро.
Так, в свою чергу громадяни ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які виступають в якості поручителів ОСОБА_5 , суду пояснили, що вони вже тривалий час знають ОСОБА_5 . Вони є депутатами як Дніпропетровської обласної ради, так і Дніпровської міської ради, та у зв`язку із цим вони користуються авторитетом у обвинуваченого та взмозі виконати в повній мірі покладені на них судом обов`язки в разі передачі на поруки ОСОБА_5 .
Відповідно до копії рішення Дніпровської міської ради від 16 грудня 2020 року № 3/1-2 депутата міської ради ОСОБА_11 було обрано секретарем Дніпровської міської ради.
Як вбачається із копії рішення Дніпровської міської ради від 16 грудня 2020 року № 4/1-2 про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради, ОСОБА_12 було затверджено у склад виконавчого комітету міської ради. Також, є головою політичної партії «Пропозиція».
Відповідно до наданого посвідчення Верховної Ради України вбачається, що ОСОБА_10 є заступником голови Дніпропетровської обласної ради.
Згідно копії посвідчення виданого Дніпровською районною радою Дніпропетровської області, ОСОБА_14 є депутатом Дніпровської районної ради.
А тому, на думку суду зазначені особи заслуговують на довіру.
Тому суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу вимогу.
Судом встановлено, що ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 мають моральний вплив на ОСОБА_5 та користуються авторитетом, завдяки чому зможуть забезпечити його належну поведінку, в їх заявах містяться відомості, які характеризують позитивно обвинуваченого ОСОБА_5 та вони ознайомлені з обов`язками та наслідками порушення обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а надані ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 документи свідчать про те, що вони заслуговують на довіру.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та правильності кваліфікації його дій судом при розгляді клопотання прокурора та заяв про передачу обвинуваченого на поруки не вирішується, оскільки ці питання підлягають з`ясуванню судом в ході судового слідства.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистої поруки до ОСОБА_5 , суд покладає на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України в межах терміну розгляду даного кримінального провадження, але не більше, ніж на 2 місяці.
Відповідно до ч. 6 ст. 180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 08 лютого 2025 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не відлучатися з місця фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 (за винятком виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі).
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: прибувати за вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 08 лютого 2025 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не відлучатися з місця фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 (за винятком виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі).
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених працівників територіального відділу поліції за місцем проживання обвинувачених.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити частково.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Передати обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_11 , заступнику голови Дніпропетровської обласної ради, депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_10 , голові Політичної партії «Пропозиція», члену виконавчого комітету Дніпровської міської ради ОСОБА_12 , депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_14 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці, а саме до 08 лютого 2025 року, наступні обов`язки: повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні, з питань, які так чи інакше стосуються обставин цього кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Зобов`язати поручителів забезпечувати виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та за необхідності забезпечити його явку до суду на першу про те вимогу.
Роз`яснити поручителям: депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_11 , заступнику голови Дніпропетровської обласної ради, депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_10 , голові Політичної партії «Пропозиція», члену виконавчого комітету Дніпровської міської ради ОСОБА_12 , депутату Дніпровської міської ради ОСОБА_14 , що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Поручителі можуть відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі вони забезпечують явку обвинуваченого до суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.
У разі невиконання поручителями взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням зобов`язань особистої поруки покласти на прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1