ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/46/25
Номер справи місцевого суду: 766/4213/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

16 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2025 року в кримінальному провадженні №0000322 від 21 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 травня 2025 року (включно).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобового залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, стороною обвинувачення не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу захисника, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Прокурор зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУПН в Херсонській області здійснюється досудове розслідування №0000322 від 21 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

21 березня 2025 року в рамках даного кримінального провадження на підставі ч.1 ст.208, ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України затримано ОСОБА_8 .

21 березня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення розбою в умовах воєнного стану (на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Указом Президента України від 15 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб), умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, 20 березня 2025 року близько 15:00 години (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), незаконно, шляхом перетинання паркану, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після чого через незамкнені двері проник до житлового будинку, де, переслідуючи корисливий мотив та мету, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпилив рідину із газового балончику в обличчя, після чого заволодів мобільним телефоном «Ergo» та грошовими коштами в сумі 1500 гривень, далі наніс удари палицею по колінам та стопам потерпілого вимагаючи надати гроші крім тих, що вже викрадені, погрожував нанесенням переломів рук та ніг у разі ненадання грошей, вчиненням підпалу помешкання потерпілого, після чого мав намір вийти з будинку, але потерпілий просив повернути телефон і зупиняв його, в ході чого він наніс ОСОБА_9 удар дверима в обличчя та зник, чим відповідно до висновку судово-медичного експерта заподіяв потерпілому тілесні ушкодження: синець на лобі справа над правою бровою, в правій виличній ділянці, три синця на спинці носу, синці на титульній поверхні лівої стопи на рівні 1-2 плеснових кісток, два синці на всій тильній поверхні другого пальця лівої стопи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

22 березня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За твердженням сторони обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того, слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні чи вчинити нове кримінальне правопорушення.

При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо, окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя погодився із доводами сторони обвинувачення та встановив існування правових підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 20.03.2025 про вчинене відносно ОСОБА_9 кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 20.03.2025 та фототаблицею до нього;

-висновком експерта №94 від 21.03.2025;

-протоколом огляду місця події від 21.03.2025 року по АДРЕСА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.03.2025 року;

-протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 від 21.03.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілим ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом затримання ОСОБА_8 ;

-речовими доказами у справі - газовий балончик «ТЕРЕН-4М» та грошові кошти в сумі 170 грн.

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

За наведеного доводи апеляційної скарги захисника про протилежне є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, адже відповідні обставини підтверджуються відомостями, що долучені до клопотання слідчого зокрема і відомостями про особу підозрюваного.

Слідчий суддя встановив, що підозрюваний раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, не працевлаштований та не має законного джерела доходу. Крім того, ОСОБА_8 за місцем реєстрації не проживає, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має.

В той же час ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Так, існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування обумовлено відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Зокрема підозрюваний не має сім`ї, утриманців, роботи. Зазначена обставина у сукупності із підозрою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, свідчить про існування ризику переховування підозрюваного, оскільки підозрюваний з метою ухилення від можливого суворого покарання може вдатися до дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вбачається, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення скоєне із застосуванням насильства та погрозою його застосування. З огляду на те, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні та обізнаний з місцем їх проживання, ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на вказаних осіб є реальним.

Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено відомості щодо схильності ОСОБА_8 до протиправної діяльності.

Так, ОСОБА_8 раніше судимий вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2024 року за ст.187 ч.4, п.4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України та вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2024 року за скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Враховуючи обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства та погрозою його застосування, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, саме запобіжний захід пов`язаний з ізоляцією від суспільства та постійним наглядом здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленому ризику.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленому ризику.

На підставі наведеного, попри доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначений слідчим суддею строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування.

Не визначаючи підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави слідчий суддя обґрунтовано керувався положеннями ч.4 ст.183 КПК України, оскільки інкримінований ОСОБА_8 злочину скоєно із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4