Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/652/25
Номер провадження 1-кп/711/285/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м.Черкаси клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0003681 від 02.11.2024 про продовження строку запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 03.02.2023 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186,

ч. 1 ст. 126 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровським районним судом м. Черкаси розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України,

У судовому засіданні 03.04.2025 прокурор ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. В обґрунтування клопотання послалася на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: п. 1 ризик переховування від суду під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення,адже ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не має міцних соціальних зв`язків через відсутність офіційного місця роботи та утриманців, до обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою не мав підстав уникати кримінальної відповідальності; п. 4 ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який зумовлений можливим зловживанням процесуальними правами ОСОБА_5 шляхом неявки до суду та затягування судового розгляду; п. 5 ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 є раніше судимим і обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки. Також вказала, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і уникнення заявлених ризиків.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримала заявлене прокурором подання, просила його задовольнити. Зазначила, що навіть запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде занадто м`яким для обвинуваченого, який перед потерпілим не вибачився, моральної шкоди не відшкодував. У доповнення до клопотання прокурора вказала на існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу ОСОБА_5 у разі перебування на волі на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_7 , який на цей час не допитаний, з метою зміни ним своїх показань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_5 добровільно з`явився до правоохоронних органів, а не був затриманий на місці злочину; предмети злочину вилучені не в нього, а зовсім у іншої особи ОСОБА_7 ; ОСОБА_5 має офіційні доходи (пенсію), місці соціальні зв`язки, що в сукупності свідчить про відсутність ризику переховування від суду. Оскільки в минулому засіданні прокурор надав інформацію про перебування свідка ОСОБА_7 у військовій частині у зв`язку зі службою, то навіть фізичної можливості впливу на нього обвинувачений не має, а крім того такий вплив є нераціональним і недоцільним. З часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу ризики для цього змінились, на дослідження доказів, які перебувають у розпорядженні прокурора, обвинувачений вплинути не може. Процесуальні обов`язки навіть у інших справах ОСОБА_5 раніше не порушував. Вину ОСОБА_5 не визнає, тому і не вживав жодних заходів, спрямованих на вибачення перед потерпілим чи відшкодування моральної шкоди. Підсумовуючи, просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію і доводи захисника, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю.

Прокурор та представник потерпілого заперечили проти зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, аргументуючи, що такий запобіжний захід лише надасть обвинуваченому можливість безконтрольно залишити місце проживання і в такий спосіб переховуватись від суду.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 зазначила про недоцільність застосування такого запобіжного заходу, на якому наполягає сторона захисту, оскільки за інформацією органів поліції, отриманою нею в інших справах, з грудня 2024 року вільні електронні засоби контролю в розпорядженні поліції відсутні, що фактично перешкоджає їх застосуванню.

На запитання суду захисник обвинуваченого повідомив, що не володіє інформацією про фактичну наявність електронних засобів контролю і технічну можливість їх застосування, проте наголосив на обов`язку держави забезпечити їх наявність.

Заслухавши думку сторін, суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.01.2025 включно, який згодом продовжено до 03.02.2025.

03.02.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.04.2025 включно.

Аналізуючи наведені прокурором та представником потерпілого ризики як підставу для продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення через вчинення інкримінованого злочину під час іспитового строку за попереднім вироком, тоді як передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик перешкоджання кримінальному провадженню прокурором фактично зведений до затягування обвинуваченим судового розгляду шляхом неявки до суду, що дублює сутність ризику переховування від суду і свідчить про його необґрунтованість.

Натомість суд зважає на існування заявленого представником потерпілого передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на неповнолітнього потерпілого в силу його віку та свідка ОСОБА_7 , який залишається не допитаним у судовому засіданні, з метою схилити останнього до зміни, спотворення показань або відмови від показань, які викривають дії обвинуваченого.

На думку суду, інший менш суворий запобіжний захід, в тому числі цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, технічна можливість чого не підтверджена, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, чи забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків, а тому вказані обставини та ризики виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою і підстав для зміни запобіжного заходу на цьому етапі судового провадження суд не вбачає.

Разом з тим, із урахуванням майнового стану обвинуваченого, наявності у нього та його дружини офіційних доходів, суд вважає за можливе при продовженні строку тримання під вартою зменшити ОСОБА_5 в передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України межах раніше визначений розмір застави до 60 прожиткових мінімумів доходів громадян з метою реалізації ним права на внесення такої застави і можливої зміни запобіжного заходу на менш суворий, та визначити у випадку її внесення наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 181, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 червня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 181 680 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Головуючий: ОСОБА_1