УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ по вул. М.Кривоноса, 25, заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду справи ун. №760/29095/24,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває клоопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000993 від 11.04.2024 , справа ун. №760/29095/24.

Так, за результатами протоколу автомотизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 заява про відвід вказаного слідчого судді, передана на розгляд судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Вказаний відвід учасник розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4 ) обгрунтував тим, що на його думку, слідча суддя ОСОБА_5 не може розглядати вказану скаргу, оскільки розгляд справи, на його думку, здійснюється незаконним складом суду. Вказав на те, що при автоматизованому розподілі клопотання про арешт майна, не брала участь в розподілі слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 ,навівши на підтвердження звіт про автоматичне визначення слідчого судді.

Особа, яка заявляла відвід, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлявся належним чином.

Положення ст. 81 КПК України не передбачають обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішення питання про відвід.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 будучи повідомленою про судове засідання, згідно вимог ст. 135 КПК України, не прибула, бажання приймати участь в судовому розгляді та надавати певні пояснення не виразила.

Вивчивши підстави заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді, дослідивши заяву, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 08 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість слідчого судді ОСОБА_5 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Водночас при дослідженні інформації, що містить табель обліку робочого часу автоматизованої системи документообігу суду, встановлено, що при автоматичному визначенні слідчого судді для розгляду клопотання про арешт майна, в якому заявлено відвід, 13.11.2024 слідчий суддя ОСОБА_6 не брала участь в розподілі, у зв`язку з перебування голови суду -судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у щорічній відпустці та виконувала повноваження голови суду.

Відповідно до п. 3.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затвердженого Рішенням зборів суддів № 7/2015 від 04.09.2015, встановлено, у період перебування голови суду на лікарняному, відпустці, навчаннях та відрядженні не здійснювати розподіл подань, клопотань, скарг та заяв учасників кримінального провадження, які розглядаються суддями з метою реалізації судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні судді, який виконує обов`язки голови суду.

Тобто, надведені заявником обставини щодо порушень, на думку останнього, порядку автоматизованого розподілу клопотання про арешт майна, в якому заявлено відвід, спростовуються надведеними вище підставами.

Не встановлено і інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним слідчим суддею та викликали необхідність її відводу, як і інформації, яка б вказувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання обвинуваченого, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Як наслідок, висловлені заявником доводи, які обумовлюють відвід слідчого судді, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", через що, вважаю заяву ОСОБА_3 про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтується на вимогах ст.ст. 75, 76 того ж Кодексу, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволення.

Керуючись ст. ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376, 416 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання про арешт майна у справі ун. №760/29095/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1