Справа № 577/4270/24
Провадження № 1-кп/577/127/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого
адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
На протязі тривалого часу між обвинуваченим ОСОБА_6 , який є співвласником будинку АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , котра проживала в іншій частині зазначеного будинку належної на праві власності її чоловіку ОСОБА_9 , на ґрунті суперечок щодо спільного користування подвір`ям, склалися неприязні відносини внаслідок яких відбувалися сварки.
Чергова сварка сталася 15 червня 2024 року близько 21:00 год. коли ОСОБА_6 зробив зауваження ОСОБА_8 , що встановлений нею на куті будинку ліхтар, який в нічний час освічував подвір`я і був поставлений без його, співвласника, згоди, заважає, а тому наполягав на демонтажі.
З метою перевірки чи буде ліхтар знятий ОСОБА_6 того ж дня дочекався сутінок і взявши у гаражі дерев`яну биту, що перебувала у целофановому пакеті, близько 21:30 год., підійшов до місця знаходження ліхтаря, який ввімкнувся. Розлютившись, обвинувачений спочатку битою розбив ліхтар, потім камеру відеоспостереження, яка також перебувала на куті будинку, та обірвав дроти електропостачання до цих приладів.
Виявивши зникнення світла ліхтаря та відеоспостереження, з дому вийшла сусідка ОСОБА_8 , котра запитала: «Що ти робиш?», почала сваритися та за допомогою дерев`яної палиці двічі вдарила ОСОБА_6 , спричинивши синець на лівій кисті нижче 1-го пальця та синець на животі вище пупка зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №229 від 23.07.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2, а.с. 33-35).
Така поведінка сусідки розлютила обвинуваченого внаслідок чого, на грунті особистих неприязних відносин з метою помсти, у останнього виник раптовий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 .
Реалізуючи злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність дій, їх наслідки у виді настання смерті, підсудний умисно завдав ОСОБА_8 дерев`яною битою не менше 17 ударів, зокрема: по голові (близько 10 ударів), верхніх та нижніх кінцівках (близько 7 ударів), заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді множинних ран лобної та лівої тім`яно-скроневої ділянок, перелому кісток черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому лобної кістки з переходом на решітчасту кістку та тіло клиноподібної кістки, перелому суглобової поверхні лівої ліктьової кістки в ділянці лівого ліктьового суглоба, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді множинних ран в лобній ділянці справа та зліва, в правій лобно-скроневій ділянці, тім`яно-потиличній ділянці та потиличній ділянці, в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в ділянці перенісся справа, в правій щічній ділянці, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого та лівого ока, у середній третині правого плеча по переднє-зовнішній поверхні, в проекції правого ліктьового суглоба по заднє-зовнішній поверхні з переходом на передпліччя, по всім поверхням правого передпліччя у середній та нижній третинах, по всім поверхням лівого плеча у нижній третині з переходом на передпліччя, по задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах з переходом на тильну поверхню кисті, синці, по передній поверхні правого стегна у нижній третині, в проекції правого колінного суглоба по передній та внутрішній поверхнях з переходом на гомілку, по внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, по передній та зовнішній поверхнях проекції лівого колінного суглоба.
Від отриманих тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_6 , в ділянку голови, які є несумісними з життям людини, ОСОБА_8 померла на місці вчинення злочину.
За висновком експерта № 96 від 01.08.2024 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок травми голови, яка проявилась у вигляді ран лобної ділянки, лівої тім`яно-скроневої ділянки з переломом кісток черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки, ділянками забої головного мозку з розвитком набряку та набухання головного мозку.
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження:
1) у лобній ділянці справа, рана, розташований лівий край на 4,5 см вправо від умовної серединної лінії та на 6,4 см догори від проекції правої надбрівної дуги, орієнтована горизонтально, веретеноподібної форми, довжиною до 4 см, з відносно рівними краями та стінками, біля яких осаднення, шириною до 0,2 см з підсохлою темно-червоною поверхнею, в просвіті тканинні перетинки зі крововиливом темно-червоного кольору, лівий кінець гострокутній, правий заокруглений, глибиною до 0,2 см;
2) у правій лобно-скроневій ділянці рана, розташована 7,8 см вправо від УСЛ та на 6,2 см догори від проекції зовнішнього краю правої вушної раковини, веретеноподібної форми, орієнтована горизонтально довжиною до 7,2 см, з хвилястими краями та стінками, заокругленими кінцями біля яких в просвіті тканинні перетинки, дно м`яз з темно-червоним крововиливом;
3) у лобній ділянці зліва рана, нижній кінець розташований орієнтовно по передній умовній серединній лінії (УСЛ) голови, верхній кінець на 4,2 см вліво від УСЛ, лінійної форми, орієнтована на 7 та 2 години умовного циферблата годинника (УЦГ), довжиною до 6 см, з відносно рівними краями та стінками, гострокутніми кінцями, в просвіті біля країв тканинні перетинки, дно рани кісткова поверхня на якій простежується лінійний перелом;
4) у лобній ділянці орієнтовно посередині, на межі росту волосся, рана, орієнтована на 7 та 2 години УЦГ, довжиною до 3,9 см, з нерівними, хвилястими краями та стінками, гострокутніми кінцями, в просвіті тканинні перетинки, по лівому краю посередині додатковий лінійний надрив, довжиною до 1,8 см, орієнтований донизу;
5) у лобній ділянці зліва з переходом на тім`яну зліва, розташований нижній кінець на 3,8 см вліво від УСЛ, верхній на 6,3 см, аналогічного характеру рана, орієнтована на 1 та 7 годин УЦГ, довжиною до 6,2 см;
6) у тім`яно-потиличній ділянці, орієнтовно посередині рана, на 2 см догори від проекції потиличного бугра, V-подібної форми, довжиною між кінцями до 5 см, гострим кутом обернена вниз та дещо вліво, довжина право-нижньої частини до 3,9 см, ліво-верхньої 4,7 см, при цьому утворюється лоскут, який відшаровується догори, краї та стінки хвилеподібні, кінці гострокутні, в просвіті тканинні перетинки, дно м`які тканини;
7) у тім`яно-потиличній ділянці справа рана, розташована на 1,8 см вліво від УСЛ, та на 1,1 см догори від проекції потиличного бугра, рана, V-подібної форми, гострим кінцем обернена вправо та донизу, шириною між кінцями до 1,5 см, правий верхній край до 3,2 см, лівий нижній до 3,8 см, аналогічного характеру;
8) у потиличній ділянці справа рана, розташована нижнім кінцем в ділянці УСЛ, верхнім кінцем на 2,9 см вправо від УСЛ, V-подібної форми, кутом відкритим вліво та дещо доверху, шириною між кінцями 7,4 см, довжиною верхньої частини до 2,5 см, нижньої 5,5 см, краї та стінки хвилеподібні, кінці гострокутні, в просвіті біля них тканинні перетинки, дно м`які тканини;
9) у потиличній ділянці справа, рана, лінійна, розташована на 2,8 см вправо від УСЛ та на 2,7 см догори від проекції верхнього краю правого соскоподібного відростка, орієнтована горизонтально, довжиною до 3,8 см, краї та стінки хвилясті, кінці гострокутні, в просвіті тканини перетинки, дно м`які тканини;
10) у лівій тім`яно-скроневій ділянці, на 6,8 см догори від проекції передньої стінки зовнішнього слухового ходу та 4,7 см вліво від УСЛ, рана, лінійної форми, довжиною до 7,2 см, орієнтована горизонтально, краї та стінки хвилясті, кінці гострокутні, в просвіті біля них тканинні перетинки, дно м`які тканини, у передній третині верхнього краю рани додаткова рана, яка проходить догори та вправо, довжиною до 1,2 см, яка сполучається з раною в тім`яно-потиличній ділянці зліва, дугоподібної форми, довжиною між кінцями 6,5 см, дуга обернена вниз та вліво, аналогічного характеру;
11) в потиличній ділянці зліва на 2,7 см вліво від УСЛ та на 2 см донизу від проекції потиличного бугра, рана, аналогічного характеру, довжиною до 6,4 см, орієнтована вертикально;
12) у ділянці перенісся справа, рана, орієнтована вертикально, довжиною до 2,1 см, з хвилястими краями та стінками, гострокутнім верхнім кінцем та п-подібним нижнім, в просвіті м`які тканини та рідка темно-червоного кольору кров;
13) на повіках правого ока синець, неправильно овальної форми, розмірами 5,5?3,6 см, фіолетового забарвлення;
14) на верхній повіці лівого ока синець, смугастої форми, розмірами 4,2?1,4 см, фіолетово-синього забарвлення;
15) у правій щічній ділянці рана, лінійна, орієнтована горизонтально, довжиною до 1,9 см, з відносно рівними краями та стінками, гострокутніми кінцями, в просвіті м`які тканини та тканинні перетинки;
16) крововиливи темно-червоного забарвлення в проекціях ран та в товщу скроневих м`язів з боку внутрішньої поверхні голови;
17) S-подібної форми перелом лобної кістки з переходом на решітчасту кістку та тіло клиноподібної кістки, крововилив темно-червоного кольору в місці перелому;
18) крововиливи під м`які мозкові оболонки в проекції лобної частки правої півкулі, розмірами 2,3?1,1 см та в проекції скроневої частки лівої півкулі розмірами 6,2?3,5 см, темно-червоного кольору. Ділянки забоїв головного мозку у вищезазначених локалізаціях;
19) у середній третині правого плеча по переднє-зовнішній поверхні синець, неправильно овальної форми, розмірами 8,8?6,7 см, блідо-фіолетового забарвлення;
20) в проекції правого ліктьового суглоба по заднє-зовнішній поверхні з переходом на передпліччя, синець, невизначеної форми, розмірами 10,1?7,8 см блідо-фіолетово-червоного забарвлення;
21) по всім поверхням правого передпліччя у середній та нижній третинах синці, які зливають між собою та розповсюджуються на тильну та бокові поверхні кисті, на загальній площі 24,7?21,3 см, синьо-фіолетового забарвлення, на фоні синця на кисті набряк м`яких тканин;
22) по всім поверхням лівого плеча у нижній третині з переходом на передпліччя синець, невизначеної форми, розмірами 13,5?12,5 см, синьо-фіолетового забарвлення;
23) по задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах з переходом на тильну поверхню кисті, синці, які зливаються між собою на загальній площі 17,3?9,7 см, фіолетово-синього забарвлення;
24) перелом суглобової поверхні лівої ліктьової кістки в ділянці лівого ліктьового суглоба та з крововиливом темно-червоного забарвлення;
25) по передній поверхні правого стегна у нижній третині синець, неправильно овальної форми, розмірами 8,4?6,4 см, блакитного забарвлення;
26) в проекції правого колінного суглоба попередній та внутрішній поверхнях з переходом на гомілку по одному синцю, неправильно овальної та невизначеної форм відповідно, розмірами 3,4?2,7 см, блідо-фіолетового забарвлення та 11,3?8,3 см, фіолетово-синього забарвлення;
27) по передній поверхні правої гомілки у верхній третині рана, лінійна, довжиною до 2,1 см, орієнтована вертикально, з нерівними, хвилястими краями та стінками, гострокутніми кінцями, в просвіті м`які тканини;
28) по внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині синець, неправильно овальної форми, розмірами 7,3?6,6 см, блакитного забарвлення, у нижній частині фіолетового;
29) по передній та зовнішній поверхнях проекції лівого колінного суглоба по одному синцю, неправильно овальної форми, розмірами 5,6?4,4 см та 6,1?5 см, фіолетового забарвлення.
Вказані тілесні ушкодження мають морфологічні ознаки прижиттєвого походження, утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів) в період вчинення кримінального правопорушення.
Тілесні ушкодження у вигляді травми голови, що проявилась ранами лобної та лівої тім`яно-скроневої ділянок, переломом кісток черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки та забоєм головного мозку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1.а, 2.1.3. б, в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995) та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.
Ушкодження у вигляді перелому ліктьової кістки, мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.2.1.а, в та 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995). Ушкодження у вигляді ран, згідно 2.3.2.а та 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, у вигляді синців мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.3.2.б та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995) (т. 2 а.с. 37-45, 47-52).
Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Окрім того, приблизно в лютому 2024 року у невстановлений день та час, ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_3 , біля паркану на землі, знайшов 24 патрони калібру 5,45?39 мм, що є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї.
В порушення вимог Постанови ВР України № 2471-Х11 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 292 від 12.04.1999, не маючи передбаченого законом дозволу, підібрав, тобто незаконно шляхом привласнення знайденого придбав зазначені вище бойові припаси, які переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав у серванті.
У подальшому, 16.06.2024 об 11:19 год., ОСОБА_6 після скоєння вбивства ОСОБА_8 , очікуючи затримання працівниками поліції, з метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконне зберігання бойових припасів, дістав патрони зі схованки та викинув з балкону квартири на вулицю. Проте, був помічений працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, які під час огляду місця події, проведеного того ж дня о 13:26 год., на земельній ділянці, розташованій на прибудинковій території між під`їздами № 2 і № 3 будинку АДРЕСА_4 , виявили 24 розсипані патрони, полімерне пакування та предмет, схожий на магазин до автоматів системи Калашникова.
Таким чином, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив нанесення ним за допомогою дерев`яної бити тілесних ушкоджень сусідці ОСОБА_8 у день, час, місці та за обставин викладених вище. Разом з тим заперечив направленості умислу на вбивство, стверджуючи, що не бажав настання смерті, лише захищався від побиття перебуваючи у збудженому стані викликаному неправомірною поведінкою ОСОБА_8 , яка вдарила його палицею.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з похованням матері ОСОБА_8 визнає частково, заперечуючи компенсації витрат на поминальний обід. Моральну шкоду та витрати на правничу допомогу понесені позивачем вважає такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на відсутність у нього коштів, а також перенесений ним стрес та можливість ініціатора вимог обійтися без адвоката.
Щодо незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів, то винним себе визнав повністю фактично підтвердивши обставини викладені вище.
Так, надаючи покази суду ОСОБА_6 вказав, що будинок по вул. Деповській, 22 має дві відокремлені половини з різними входами. В одній частині жила ОСОБА_8 , а іншу вони з дружиною використовували, як дачу приходячи туди майже кожного дня. ОСОБА_8 була дуже скандальною, сварилася не тільки з ним погрожуючи вбивством та тюрмою, а й сусідами. Його дуже дратувало, що син покійної, без згоди, поставив на будинку відеокамеру та повісив ліхтар з приводу чого 15.06.2024 року близько 21:00 год. між ним та ОСОБА_8 відбулась розмова в ході якої наполегливо рекомендував не вмикати ліхтар, який освітлює двір. У відповідь ОСОБА_8 запропонувала ходити іншою стежкою, через город, а не через двір при цьому ображала називаючи «імпотентом», стверджуючи, що його діти народилися не від нього. Не ув`язуючись у сварку пішов до гаража, де взяв дерев`яну биту після чого повернувся, це було десь 21:30-22:00 год., і битою розбив ліхтар та відеокамеру. У цей час з будинку вийшла ОСОБА_8 , яка почала висловлювати образи і вдарила його декілька разів палкою. Тоді, перебуваючи в ярості, він битою почав завдавати ОСОБА_8 ударів по різних частинах тулуба та голові поки остання не впала і перестала кричати. Коли покидав місце злочину, то ОСОБА_8 лежала на землі, бачив, що та вже мертва. Зайшовши до хати переодягнувся і забравши биту пішов додому. По дорозі, у парку ім. Луначарського, викинув биту. Дома випив спиртного і ліг відпочивати. Наступного дня за ним прийшли працівники поліції. Спочатку заперечував причетність до розглядуваної події, бо дуже злякався, а тому відмовлявся надавати покази. Проте, з часом признався у вчиненому.
Патрони знайшов у 2022 році біля розташування військової частини по АДРЕСА_2 , переніс до квартири, де у серванті зберігав. Коли додому прийшли співробітники поліції, то злякавшись викинув патрони з балкону, де і були знайдені.
У вчиненому кається і просить суворо не карати.
Не зважаючи на часткове визнання вини, винність підсудного доводиться наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , сина покійної ОСОБА_8 , який пояснив, що з обвинуваченим у нього склалися неприязні відносини, оскільки останній декілька років тому, ще до війни, побив матір з приводу чого та зверталася до поліції. Протягом останніх 4-5 років між підсудним та його матір`ю були негативні відносини, які виникали на побутовому грунті. Мати казала, що сусіди травили дерева, квіти, також мався спір за землю і щодо надання згоди на прибудову, яку хотів ОСОБА_6 . З приводу ліхтаря та відеокамери ніяких зауважень з боку обвинуваченого не було і про таке не казала мати. Про вбивство дізнався 16.06.2024 року із телефонного дзвінка батька.
Щодо покарання, то вважає, що обвинувачений заслуговує найсуворіше.
Свідки обвинувачення онук покійної ОСОБА_10 та сестра покійної ОСОБА_11 вказали, що жодного разу не були очевидцями конфліктів між сусідами та ОСОБА_8 , але зі слів останньої такі сварки були, зокрема й з ОСОБА_6 .
- подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стверджують, що ніколи не були присутніми при сварках покійної ОСОБА_8 та родиною Величків, але про такі події їм відомо зі слів останніх;
- сусідка обвинуваченого ОСОБА_14 зазначила, що знає ОСОБА_6 винятково з позитивної сторони, від людей чула, що покійна ОСОБА_8 була не сповна розумом;
- дружина підсудного ОСОБА_15 пояснила, що, на її переконання, покійна була психічно хвора, між ними погіршилися відносини коли ОСОБА_8 не надала дозволу на зведення прибудови, у подальшому звинувачувала їх у травленні квітів та дерев, ображала онуків. Жодних претензій щодо ліхтаря чи відеокамери, які встановила ОСОБА_8 на будинку, чоловік нічого не казав. 15.06.2024 року разом з чоловіком перебували у господарстві по АДРЕСА_2 . Близько 19:30 год. вона пішла додому, а чоловік залишився, запевнивши, що приїде пізніше. Цього дня ніхто з них із ОСОБА_8 не спілкувався і ніяких сварок між ними не було;
- сусідка покійної ОСОБА_16 зауважила, що за життя з ОСОБА_8 у неї були конфлікти, але вона ніколи не була очевидцем сварок між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і останній на покійну не скаржився. Про сварки за ліхтар чи камеру відеоспостереження їй також нічого не відомо;
- донька обвинуваченого ОСОБА_17 зазначила, що при ній ОСОБА_8 ніколи з батьками не сварилася, про конфлікти знає лише зі слів останніх. Намагаючись припинити неприязні відносини мала розмову із сином покійної ОСОБА_18 пропонуючи поділити подвір`я, але домовитися не вдалось. З приводу відеокамери та ліхтаря батько нічого не казав.
Суд звертає увагу, що жоден із свідків, як зі сторони обвинувачення, так і сторони захисту не підтвердили наявності конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з приводу встановлених на будинку ліхтаря та камери відеоспостереження, а також сварок у день вбивства.
Крім того, вина ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах доводиться представленими письмовими доказами.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 16.06.2024 року місцем злочину є подвір`я по АДРЕСА_2 на якому був виявлений труп ОСОБА_8 з чисельними тілесними ушкодженнями, розбиті ліхтар та відеокамера, відірвані дроти до вказаних пристроїв. Крім того, на місці події була виявлена лише одна дерев`яна палка з нашаруванням бурого кольору, якою, враховуючи розмір та конфігурацію, жодним чином не можна було завдати обвинуваченому значних тілесних ушкоджень, тим паче загрожувати життю (т. 1, а.с. 101-148).
У протоколі огляду трупа ОСОБА_8 та у висновку судово-медичної експертизи № 96 від 01.08.2024 року наведеного вище (т. 1 а.с. 161-172, т. 2 а.с. 37-45, 47-52) зафіксовані тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_6 механізм спричинення яких останній продемонстрував під час слідчого експерименту в неповному обсязі пославшись на погану пам`ять (т. 1 а.с. 242-252).
Слід зауважити, що із 17 ударів виявлених у покійної десять нанесені у життєво важливий орган голову, що і спричинило смерть.
Із протоколу огляду предмету (відеозапису) цифрового носія оптичний диск DVD-R на який перенесений відеозапис події за 15.06.2024 року, оглянутого у судовому засіданні, видно, як у вказаний день ОСОБА_6 , одягнутий у синю сорочку, перебуває на подвір`ї по вул. Деповській, 22, а потім розбиває камеру відеоспостереження (т. 1 а.с. 174-178).
В ході невідкладного обшуку у будинку по АДРЕСА_2 , в подальшому санкціонованого судом, була виявлена та вилучена синя сорочка у якій ОСОБА_6 перебував під час скоєння вбивства (т. 1 а.с.189-199). Оглядом цієї сорочки були виявлені плями крові належні покійній ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 200-202, 204-209), що підтвердив і підсудний в ході судового слідства.
На досудовому слідстві ОСОБА_6 показав і місце, де викинув дерев`яну биту після вбивства ОСОБА_8 , яким є територія парку ім. Луначарського, розташованого по вул. Свободи та вул. Клубній в м. Конотоп, що відображено у протоколі огляду місця події від 21.06.2024 року під час якого і був знайдений цей речовий доказ (т. 2 а.с. 1-10).
За висновками судових імунологічних та цитологічних експертиз походження крові в зрізах нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа, в змивах з обох рук ОСОБА_8 можливе від останньої, слідів крові ОСОБА_6 не виявлено (т. 2 а.с. 20-21, 23-25, 27-28, 30-32).
Підсумовуючи викладене суд звертає увагу на таке.
Для вирішення питання про наявність в особи умислу необхідно враховувати сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
У цьому кримінальному провадженні потерпілій ОСОБА_8 було спричинено не менше 17 ударів, зокрема: по голові близько 10 ударів, верхніх та нижніх кінцівках близько 7 ударів, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді множинних ран лобної та лівої тім`яно-скроневої ділянок, перелому кісток черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому лобної кістки з переходом на решітчасту кістку та тіло клиноподібної кістки, перелому суглобової поверхні лівої ліктьової кістки в ділянці лівого ліктьового суглоба, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді множинних ран в лобній ділянці справа та зліва, в правій лобно-скроневій ділянці, тім`яно-потиличній ділянці та потиличній ділянці, в лівій тім`яно-скроневій ділянці, в ділянці перенісся справа, в правій щічній ділянці, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого та лівого ока, у середній третині правого плеча по переднє-зовнішній поверхні, в проекції правого ліктьового суглоба по заднє-зовнішній поверхні з переходом на передпліччя, по всім поверхням правого передпліччя у середній та нижній третинах, по всім поверхням лівого плеча у нижній третині з переходом на передпліччя, по задній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах з переходом на тильну поверхню кисті, синці, по передній поверхні правого стегна у нижній третині, в проекції правого колінного суглоба по передній та внутрішній поверхнях з переходом на гомілку, по внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, по передній та зовнішній поверхнях проекції лівого колінного суглоба. Від отриманих тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_6 , в ділянку голови, які є несумісними з життям людини, ОСОБА_8 померла на місці вчинення злочину.
Підсудний підтвердив, що наведені тілесні ушкодження заподіяв саме він.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, визнав частково, а саме не заперечував факт заподіяння дерев`яною битою множених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Натомість заперечив наявність у нього умислу на заподіяння смерті потерпілій, стверджуючи, що лише захищався від нанесення ОСОБА_8 ударів палкою.
Обвинувачений вказав, що між ним та ОСОБА_8 склалися неприязні відносини внаслідок яких відбувалися сварки. 15.06.2024 року близько 21:00 год. зробив зауваження потерпілій з приводу встановлених на будинку ліхтаря та камери відеоспостереження на що остання запропонувала ходити не через двір, а город. Це його розлютило, а тому пішов до гаража, де взяв дерев`яну биту якою розбив ліхтар та камеру відеоспостереження, обірвавши дроти живлення. Коли ж ОСОБА_8 зробила зауваження з приводу пошкодження її майна та будучи невдоволеною вдарила обвинуваченого в живіт та по кісті палкою, що розлютило його ще більше, той почав наносити удари битою. Куди саме бив не пам`ятає, але зупинився лише коли потерпіла впала і перестала кричати, зрозумівши, що вбив. В подальшому зайшов до своєї частини будинку, де переодягнувся, забрав знаряддя злочину і пішов додому. По дорозі викинув дерев`яну биту.
Суд звертає увагу, що саме підсудний спровокував ОСОБА_8 на чергову сварку, після завдання побоїв не намагався надати потерпілій будь-яку допомогу, не викликав швидку, не повідомив до поліції, а також спробував приховати знаряддя злочину. Більш того, на початку досудового розслідування всіляко заперечував свою причетність до злочину і зізнався лише під тиском тягаря зібраних доказів.
Підсудний стверджував, що не бажав настання смерті ОСОБА_8 . Проте спричинення не менше 17 ударів десять із яких по голові та ще дерев`яною битою створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини. Такий характер, локалізація тілесних ушкоджень, знаряддя, яким воно заподіяне зі значною силою, вказують на наявність у винного умислу на спричинення смерті потерпілій та спростовує версію обвинуваченого про самозахист.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 29.07.2024 року № 658 на час вчинення інкримінованого діяння Величко будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У момент вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_6 не перебував в будь-якому стані тимчасових (короткочасних) розладів психічної діяльності (виключних (виняткових) станах: патологічне сп`яніння, сутінкові стани свідомості, патологічні г.росонкові стани, патологічний афект, реакція «короткого замикання». Не перебував у стані патологічного афекту.
На момент інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебував в стані фізіологічного афекту або в будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, відчував негативно забарвлене емоційне переживання злості та обурення, яке не досягло афективної глибини та суттєво не вплинуло на його свідомість та поведінку. ОСОБА_6 відчував негативно забарвлене емоційне переживання злості та обурення, яке не досягло афективної глибини та суттєво не вплинуло на його свідомість та поведінку. ОСОБА_6 не перебував в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання (т. 2 а.с. 55-61).
Відтак, доводи ОСОБА_6 про перебування під час скоєння злочину в емоційному стані, що вплинуло на його свідомість та поведінку спростовані наведеним висновком експертів.
З огляду на викладене суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_6 саме в умисному вбивстві ОСОБА_8 повністю доведена за що підсудний повинен понести покарання.
Згідно зі ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До пом`якшуючих слід віднести похилий вік обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я.
Суд не погоджується з пом`якшуючими відповідальність обставинами зазначеними в обвинувальному акті, як то щире каяття та сприяння розкриттю кримінального провадження, тому як розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте визнання своєї провини у вчиненому, осуд своєї поведінки, намагання особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного чого не відбулося ані під час досудового розслідування, ані в ході судового розгляду. Також із представлених доказів видно, що ОСОБА_6 усіляко намагався перешкоджати встановленню істини і тільки під тягарем зібраних доказів зізнався у вчиненому злочині.
За таких обставин призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України відповідатиме принципу «законності» та не буде «свавільним» по відношенню до вчиненого.
За положеннями частин 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.
Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Отже, відсутні підстави для відшкодування витрат понесених на поминальний обід, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн., то, суд зауважує на такому.
Слід визнати обґрунтованим і доведеним, що винними діями ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_4 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнав останні у зв`язку з непоправною втратою рідної людини - матері. Тому, виходячи із вимог ст.23 ЦК України, тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, а також з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов переконання, що заявлений розмір буде відповідати зазначеним критеріям. Відтак позов у цій частині підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час відповідають критерію реальності таких витрат.
На це звернув увагу Касаційний кримінальний суд у складі ВС у справі №521/3869/22 (постанова від 19.08.2024).
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений з адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).
У висновку, викладеному в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
І хоча чинне кримінальне процесуальне законодавство не встановлює переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, воно зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на таку допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК).
Із наданих позивачем доказів вбачається, що адвокат ОСОБА_5 представляла інтереси потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 на підставі ордера. У продовж судового розгляду цей адвокат здійснював представництво його інтересів. Адвокат як представник потерпілого та цивільного позивача підготував позовну заяву, яка була подана до суду про відшкодування шкоди, в тому числі процесуальних витрат на правничу допомогу. Разом з тим, адвокат не надав розрахунку виконаних робіт, їх вартості, а також жодного документу на підтвердження цих витрат, що унеможливлює здійснення судом перевірки їх обґрунтованості та відповідності критеріям реальності і розумності, а тому в цій частині вимоги підлягають залишенню без задоволення.
Процесуальні витрати на залучення експертів загальним розміром 6815,52 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись: ст.ст. 124, 128, 368, 370, 371, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України призначивши наступне покарання:
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді десяти років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити десять років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому залишити тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 16.06.2024 року.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів загальним розміром 6815,52 грн.
- полімерний предмет; речовину бурого кольору (далі РБК) разом із об`єктом; тампон із зразком РБК; пучок волосся; змив і контрольний змив РБК; зразок грунту; гумову заглушку з нашаруванням РБК; 3 шт. гумових заглушок; речовину білого кольору ймовірно полімер; відрізок кабелю білого кольору; телевізійний кабель з розподільником; кришку коробки розподільника; пару гумових черевиків з нашаруванням РБК; дерев`яну палку з нашаруванням РБК; кофту синтетичну; штани коричневого кольору; полімерний предмет зовні схожий на слуховий апарат; футболку, труси, пару шкарпеток, топ, змиви з рук трупу, нігті з правої та лівої рук трупу, волосся з різних ділянок голови, вилучені під час огляду трупу ОСОБА_8 знищити;
- кнопковий мобільний телефон «Нокиа», ІМЕІ НОМЕР_2 , сім-картку НОМЕР_3 ; сенсорний мобільний телефон «Росо», ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 , сім-картка НОМЕР_6 ; ноутбук «Самсунг», зовнішню відеокамеру повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
- цифровий носій із відеозаписом з камери відеоспостереження, наданий потерпіли ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- сорочку з плямами РБК; картуз; двоє штанів, рушник; занавіску з вхідних дверей будинку, які були вилучені під час обшуку у житлі ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 знищити;
- взуття (туфлі) та картуз ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Iphone Apple 6», ІМЕІ НОМЕР_7 з сім-карткою НОМЕР_8 , належний ОСОБА_6 повернути останньому;
- 24 патрони калібру 5,45, магазин до АК-47; два фрагменти дерев`яного предмету, схожих на частини битки знищити;
Скасувати накладений на вищевказані речі арешт за ухвалами слідчого судді від 20.06.2024 року та 24.06.2024 року.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1