Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/889/23
Провадження № 1-кп/506/23/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

10.12.2024селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22.12.2022 року за №0000555 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Топали Красноокнянського району Одеської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судима:

- 07.07.2023 року вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч.4 ст.407, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 14 лютого 2023 року, умисно , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, маючи в користуванні картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , виготовлену на її ім`я, використовуючи мобільний телефон, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет , в соціальній мережі Facebook на своїй сторінці « ОСОБА_5 » розмістила оголошення про продаж товарів різної вартості, якого вона в наявності не мала, серед яких: дві пари жіночих кросівок, костюм та дві пари лосин.

14 лютого 2023 року о 07 г 55 х в соціальній мережі Facebook на вищевказану сторінку під назвою « ОСОБА_5 », написала ОСОБА_6 ,яка виявила бажання придбати дві пари жіночих кросівок, костюм та дві пари лосин, за ціною, встановленою ОСОБА_3 .

В той же день та час , ОСОБА_3 , ввівши ОСОБА_6 в оману, повідомивши останній неправдиві дані про наявність у неї зазначеного в оголошенні товару - двох пар жіночих кросівок, костюму та двох пар лосин, і, зловживаючи її довірою ,переконала у купівлі товару, запевнивши у наявності товару та вигідності покупки ,після чого ОСОБА_6 добровільно погодилася на перерахування ОСОБА_3 повної вартості вказаного товару .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , в той же день та час , ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,шляхом обману та зловживання довірою ,діючи умисно ,повторно, достовірно знаючи, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_6 надавати товар та повертати кошти не буде, надала останній номер своєї банківської карти № НОМЕР_1 , на яку слід було перерахувати кошти за придбання товару.

14 лютого 2023 року о 14.34 г ОСОБА_6 , виконуючи обговорені умови купівлі товару, добровільно перевела на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 грошові кошти на суму 1650 грн.

Перерахованими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 17 лютого 2023 року, умисно , з корисливих мотивів , з метою заволодіння чужими грошовими коштами, маючи в користуванні картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , виготовлену на її ім`я ,використовуючи мобільний телефон, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, в соціальній мережі Facebook на своїй сторінці « ОСОБА_5 » розмістила оголошення про продаж товарів різної вартості, якого вона в наявності не мала ,серед яких дитяча іграшка - мотоцикл та кросівки.

У невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 17 лютого 2023 року , в соціальній мережі Facebook на вищевказану сторінку під назвою « ОСОБА_5 », написала ОСОБА_7 ,яка виявила бажання придбати дитячу іграшку -мотоцикл та кросівки ,за ціною ,встановленою ОСОБА_3 .

В той же день та час , ОСОБА_3 , ввівши ОСОБА_7 в оману, повідомивши останній неправдиві дані про наявність у неї зазначеного в оголошенні товару - дитячої іграшки -мотоциклу та кросівок, і, зловживаючи її довірою ,переконала у купівлі товару, запевнивши у наявності товару та вигідності покупки ,після чого ОСОБА_7 добровільно погодилася на перерахування ОСОБА_3 повної вартості вказаного товару .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , в той же день та час , ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,шляхом обману та зловживання довірою ,діючи умисно ,повторно, достовірно знаючи, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_7 надавати товар та повертати кошти не буде, надала останній номер своєї банківської карти № НОМЕР_1 , на яку слід було перерахувати кошти за придбання товару.

17 лютого 2023 року в 00.35 г, о 10.59 г, о 12.13 г ОСОБА_7 , виконуючи обговорені умови купівлі товару, добровільно перевела на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 грошові кошти на суму 1650 грн.

Перерахованими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 24 лютого 2023 року, умисно, з корисливих мотивів , з метою заволодіння чужими грошовими коштами, маючи в користуванні картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , виготовлену на її ім`я ,використовуючи мобільний телефон , під`єднаний до глобальної мережі Інтернет , в соціальній мережі Facebook на своїй сторінці « ОСОБА_5 » розмістила оголошення про продаж товарів різної вартості, якого вона в наявності не мала ,серед яких сукня жіноча .

24 лютого 2023 року о 12 г 59 х в соціальній мережі Facebook на вищевказану сторінку під назвою « ОСОБА_5 », написала ОСОБА_8 , яка виявила бажання придбати сукню жіночу ,за ціною ,встановленою ОСОБА_3 .

В той же день та час , ОСОБА_3 , ввівши ОСОБА_8 в оману, повідомивши останній неправдиві дані про наявність у неї зазначеного в оголошенні товару - сукні жіночої , і, зловживаючи її довірою ,переконала у купівлі товару, запевнивши у наявності товару та вигідності покупки ,після чого ОСОБА_8 добровільно погодилася на перерахування ОСОБА_3 повної вартості вказаного товару .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , в той же день та час , ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,шляхом обману та зловживання довірою ,діючи умисно ,повторно, достовірно знаючи, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , надавати товар та повертати кошти не буде, надала останній номер своєї банківської карти № НОМЕР_1 , на яку слід було перерахувати кошти за придбання товару.

24 лютого 2023 року о 14.32 г та о 15.02 г ОСОБА_8 , виконуючи обговорені умови купівлі товару, добровільно перевела на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , грошові кошти на суму 900 грн.

Перерахованими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 23 березня 2023 року, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, маючи в користуванні картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , виготовлену на її ім`я ,використовуючи мобільний телефон , під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, в соціальній мережі Facebook на своїй сторінці « ОСОБА_9 » розмістила оголошення про продаж товарів різної вартості, якого вона в наявності не мала ,серед яких - жіночій костюм та босоніжки.

23 березня 2023 року о 11 г 09 х в соціальній мережі Facebook на вищевказану сторінку під назвою « ОСОБА_9 » написала ОСОБА_10 , яка виявила бажання придбати жіночій костюм та босоніжки.

В той же день та час , ОСОБА_3 , ввівши ОСОБА_10 в оману, повідомивши останній неправдиві дані про наявність у неї зазначеного в оголошенні товару - жіночого костюму та босоніжок, і, зловживаючи її довірою, переконала у купівлі товару, запевнивши у наявності товару та вигідності покупки, після чого ОСОБА_10 добровільно погодилася на перерахування ОСОБА_3 повної вартості вказаного товару .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , 23 березня 2023 року , ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,шляхом обману та зловживання довірою ,діючи умисно , повторно, достовірно знаючи, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_10 надавати товар та повертати кошти не буде, надала останній номер своєї банківської карти № НОМЕР_2 , на яку слід було перерахувати кошти за придбання товару.

23 березня 2023 року об 11.32 г та о 17.01 г ОСОБА_10 , виконуючи обговорені умови купівлі товару, добровільно перевела на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 ,яка належить ОСОБА_3 , грошові кошти на суму 1500 грн.

Перерахованими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлений судовим розглядом день, але не пізніше 24 лютого 2023 року, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, маючи в користуванні картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , виготовлену на її ім`я ,використовуючи мобільний телефон, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет , в соціальній мережі Facebook на своїй сторінці

« ОСОБА_9 » розмістила оголошення про продаж товарів різної вартості, якого вона в наявності не мала ,серед яких - жіноча куртка та джинси.

24 лютого 2023 року о 12 г 19 х в соціальній мережі Facebook на вищевказану сторінку під назвою « ОСОБА_9 » написала ОСОБА_11 ,яка виявила бажання придбати - жіночу куртку та джинси.

В той же день та час , ОСОБА_3 , ввівши ОСОБА_11 в оману, повідомивши останній неправдиві дані про наявність у неї зазначеного в оголошенні товару - жіночої куртки та джинсів, і, зловживаючи її довірою ,переконала у купівлі товару, запевнивши у наявності товару та вигідності покупки ,після чого ОСОБА_11 добровільного погодилася на перерахування ОСОБА_3 повної вартості вказаного товару .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , 17 березня 2023 року , ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ,шляхом обману та зловживання довірою ,діючи умисно ,повторно, достовірно знаючи, що після отримання грошових коштів від ОСОБА_11 надавати товар та повертати кошти не буде, надала останній номер своєї банківської карти № НОМЕР_2 , на яку слід було перерахувати кошти за придбання товару.

27 березня 2023 року о 09.19 г ОСОБА_11 , виконуючи обговорені умови купівлі товару, добровільно перевела на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 ,яка належить ОСОБА_3 , грошові кошти на суму 1254,50 грн.

Перерахованими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 за вказаними епізодами органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, так як, крім вищезазначених епізодів, ОСОБА_3 інкриміновано ще два епізоди за аналогічними кримінальними правопорушеннями за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України (потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ).

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченої в частині обвинувачення за епізодами шахрайства щодо потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття провадження у частині пред`явленого обвинувачення у справі є нереабілітуючою, однак обвинувачена , якій було роз`яснено право на продовження судового розгляду у загальному порядку, просила задовольнити вказане клопотання.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися і просили проводити судові засідання у їх відсутність, окрім потерпілої ОСОБА_11 , яка до суду не з`явилася, повістки, які їй направлялися за місцем проживання, вказаним в обвинувальному акті ,поверталися з відміткою, що адресат відсутній, при цьому остання повідомлялася про необхідність явки за телефоном, зазначеним у обвинувальному акті. Потерпіла ОСОБА_11 направляла суду дані карткового рахунку для можливості добровільної сплати обвинуваченою завданих збитків, однак у вказаній заяві свою позицію щодо розгляду справи не висловила.

Заслухавши думки учасників процесу , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту , обвинуваченій ОСОБА_3 інкримінується вчинення 14 лютого 2023 року кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) на суму 1650 грн (по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_6 ), 17 лютого 2023 року кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) на суму 1650 грн (по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_7 ), 24 лютого 2023 року кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) на суму 900 грн (по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_8 ), 23 березня 2023 року кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) на суму 1500 грн (по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_10 ), 27 березня 2023 року кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) на суму 1254,50 грн (по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_11 ). На той час діяли положення ст.51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Заволодіння чужим майном вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 рік в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн. (2684 грн.х 50%).

Положеннями ст.190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом шахрайства.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_14 діяння, незаконне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268 грн. 40 коп. і якщо вартість викраденого майна перевищувала вказану суму, то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 р і цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, фактично має місце декриміналізація діянь, які полягають у викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2684 грн (1342 грн х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, вчинення яких ОСОБА_14 інкримінується 14 лютого 2023 року , 17 лютого 2023 року, 24 лютого 2023 року , 23 березня 2023 року та 27 березня 2023 року , оскільки вартість майна, яким остання заволоділа шляхом шахрайства , згідно обвинувального акту становить відповідно 1650 грн, 1650 грн, 900 грн, 1500 грн, 1254,50 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2684 грн.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_14 (за епізодами вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих їй діянь і обвинувачена ОСОБА_14 просить задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд ураховує, що скасовано кримінальну протиправність діянь, в яких обвинувачується ОСОБА_14 , але не скасовано їх протиправність взагалі.

Тому прокурор не позбавлений можливості направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_14 , за наявності підстав, до адміністративної відповідальності.

За вказаними епізодами цивільні позови не заявлялися, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Долю арештованого майна, яке також визнано і речовими доказами (телефону та банківських карток) слід вирішити при розгляді кримінального провадження щодо інших епізодів , які не підпадають під декриміналізацію.

Потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід роз`яснити їх право на звернення до суду з позовними вимогами щодо відшкодування збитків, завданих неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_14 , яка не відшкодувала завдану потерпілим шкоду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення задовольнити.

Кримінальні провадження №0000147, внесене до ЄРДР 02.05.2023 року, №0000566, внесене до ЄРДР 09.06.2023 року, №0000576, внесене до ЄРДР 11.06.2023 року, №0000577, внесене до ЄРДР 11.06.2023 року, №0000688, внесене до ЄРДР 14.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, об`єднані з кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР 22.12.2022 року за №0000555, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Роз`яснити прокурору про можливість направити необхідні документи до органу, уповноваженого порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено в залі судового засідання 13 грудня 2024 року о 15.00 год.

Суддя ОСОБА_1