Справа № 496/1661/24
Провадження № 1-кс/496/2588/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального правопорушення і просить постанову від 31.07.24 слідчої ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000168 за фактом дорожньо-транспортної події за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, скасувати. Зобов`язати орган досудового розслідування відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 за фактом дорожньо-транспортної події за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Зобов`язати слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області визнати потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 потерпілими в наслідок вчинення дорожньо-транспортної події у кримінальному провадженні № 0000168.

Скарга мотивована тим, що т.в.о. слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 31.07.2024 року постановою слідчого ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000168. Підставою для закриття стало те, що в складі вчинення діяння відсутній склад кримінального правопорушення, тобто з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Заявник вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України не законною, не обґрунтованою та такою, що має бути скасованою за у зв`язку з наступним.

Відповідно до витягу з ЄДРДР визначено коло осіб яким «начебто» надано доручення на здійснення досудового розслідування. Так як в описі матеріалів кримінального провадження в рамках справи не містять постанови керівника органу досудового розслідування про призначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування за фактом подій, що мали місце 01.03.2024 року, а тому в реєстрі вбачається прізвище слідчих окрім прізвище т.в.о. слідчого ОСОБА_7 , яка не мала законного права приймати таке процесуальне рішення та виносити оскаржувану постанову. 01.03.2024 року, 18:55 годині, на об`їзній автодорозі м.Одеси, біля с.Сухий Лиман Одеського району Одеської області відбувся наїзд автомобіля "Нyundai Getz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на пішохода ОСОБА_6 , 1940 р.н., в результаті чого він був доставлений до лікувальної установи з діагнозом: забій легень, ЗЧМТ, СГМ, скальпована рана лобної ділянки, перелом правої гомілки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , 1940 р.н помер у приміщенні лікарні. Відповідно до Висновку судово-медичного експерту № 974 від 31.07.2024 року у гр-на ОСОБА_6 малися наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, закритий перелом нижньої стінки правої орбіти, лінійні переломи передньої та латеральної стінок правої верхнє-щелепної пазухи без зміщенням уламків, переломи ускладнились правобічним гемо-синусом (наявність крові в порожнині пазухи), рана у лобній ділянці. Експерт дійшов висновку що Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр-на ОСОБА_6 у лікувальний заклад (КНП «МКЛ N0 1» ОМР), і таким чином, могли бути заподіяні 01.03.2024 року. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (наїзд автомобіля на пішохода). Всі вищевказані ушкодження не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Отже з висновку судово-медичного експерта можна зробити висновок, що подія яка мала місце 01 березня 2024 року, тобто наїзд на пішохода, вже містить в собі ознаки кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, яка передбачає склад кримінального правопорушення. Відповідно до висновку експерту судово-автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобілю на пішохода, експерт дійшов висновку, що водійка автомобіля "Нyundai Getz", р/н НОМЕР_1 , на ранній фазі розвитку події необхідний у частині швидкісного режиму в умовах руху в темний час доби, згідно вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху України, а саме зобов`язуючим при русі в темний час доби обирати таку швидкість, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а також не перевищувати максимальну швидкість 70 км/год, вказану на дорожньому знаку 3.29 ПДР України. Далі, під час досудового розслідування було проведено слідчу дію - слідчий експеримент, який оформлений протоколом та не фіксувався на відеозаписі, як то вимотають приписи ст. 104 КПК України, більш того подія мала місце наприкінці зими на початку весни, а слідчий експеримент був проведений влітку, що є порушення вимог процесуального закону. Додаткової експертизи слідчим не призначалось, хоча були для того усі підстави. У зв`язку із вище викладеним, представник заявника звернулася до суду з вказаною скаргою.

До судового засідання представник ОСОБА_3 не з`явилася, але надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, скаргу підтримує та наполягає на її задоволенні.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява з викладеним обставинами по справі, у якій постанову про закриття кримінального провадження підтримує в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши вказану скаргу, додані до неї матеріали, та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону про закриття провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З вищевказаної скарги вбачається, що слідчий не дослідив усіх обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова ґрунтується лише на досліджених письмових доказах, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону під час складання постанови не дотримано.

Суд погоджується із викладеними обставинами представника заявника у скарзі в тій частині, що слідчим не встановлено всіх обставини правопорушення, що мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, що відбулося 01.03.2023 року, не призначено додаткових експертиз, тощо. Також заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що всі вищевказані ушкодження ОСОБА_6 не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості

За таких обставин слідчий суддя вважає, що постанова т.в.о. слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 31.07.2024 року про закриття кримінального провадження №0000168, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України не відповідає вимогам ст.110 КПК України, тому скарга підлягає задоволенню.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлене, слідчий суддя вважає, що при вказаних обставинах скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову т.в.о. слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 31.07.2024 року про закриття кримінального провадження від №0000168, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Зобов`язати СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та провести його у відповідності з вимогами КПК України.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З урахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, тому з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту ухвали суду, яка була виготовлена, 27.12.2024 року.