Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3594/25
Провадження № 1-кс/644/451/25
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

власниці майна - ОСОБА_6 ,

іншого власника майна (особа, під керуванням якої були транспортні засоби) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2а у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , від 24 квітня 2025 року про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 17.01.2025, за ознаками скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 (надалі за текстом ст. слідчий ОСОБА_4 /ст. слідчий), за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 17.01.2025, за ознаками скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у якому просив винести ухвалу про арешт таких транспортних засобів як: Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно системи «Інформаційний портал Національної поліції України», вперше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 20.12.2022 справа № 553/5712/22, якою накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік; за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 справа № 645/3299/23, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 (п`ятдесят одна тисяча) 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, Фрунзенським районним судом м. Харкова, Комінтернівським районним судом м. Харкова, Київським районним судом м. Харкова, Октябрським районним судом м. Полтави, Ленінським районним судом м. Полтави, стосовно ОСОБА_7 , ухвалені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 14.03.2025, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито 152 виконавчі провадження, виконання яких здійснюють:

1)Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх, );

2)Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61003, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кооперативна, будинок, 12/14, ).

31.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені 67-ми кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили. Також, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняючи правопорушення, керував наступними транспортними засобами:

-Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_5 ;

-ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), користувачами є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає: АДРЕСА_2 , останнім користувачем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , к.т. НОМЕР_6 ;

-ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 , власником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_7 ;

-Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , власником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_7 .

Так, ОСОБА_7 , керуючи т.з. марки Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 вчинив 4 кримінальних правопорушення, керуючи т.з. марки ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 вчинив 16 кримінальних правопорушень, керуючи т.з. марки ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_8 вчинив 43 кримінальних правопорушення, керуючи т.з. марки Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 вчинив 4 кримінальних правопорушення.

Вищезазначені транспортні засоби були оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення правопорушень. Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначених предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судової вибухово-технічної), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Ст. слідчий у клопотанні, просить звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24.04.2025 справа № 644/3594/25 визначена на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 68).

За приписами ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 просив суд розглядати клопотання про накладення арешту на майно, заявлене в межах кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі (арк. спр. 23).

Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 просив суд розглядати клопотання про накладення арешту на майно, заявлене в межах кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі (а.с. ).

В судове засідання 25.04.2025 об 11 год 30 хв з`явився прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 (а.с. 70), підтримав клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000030 від 17.01.2025.

В судове засідання 25.04.2025 об 11 год 30 хв з`явився старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 (а.с. 69), підтримав клопотання про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025та додатково зазначив, що необхідність у накладені арешту на Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 ; Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_9 викликана тим, щоб убезпечити можливість ОСОБА_10 в черговий раз скоїти адміністративне правопорушення. Тому необхідно арештувати ТЗ Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 ; Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_9 щоб він не міг ними користуватись, тим самим порушивши закон.

В судове засідання 25.04.2025 об 11 год 30 хв з`явилась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 71), власниця транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 (а.с. 50), Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 (а.с. 49) та користувачем ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , після смерті батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ), який отримав зазначений ТХ за довіреністю № 4758 від 31.10.2007 від власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 79), яка заперечувала проти задоволення клопотання про накладення арешту на належне їй майно за матеріалами кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, оскільки Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 нею особисто використовується задля забезпечення сімейних, зокрема власниця особисто возить своїх малолітніх дітей до школи, вирішує інші нагальні проблеми побутового характеру, оскільки інше авто ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 , наразі не підлягає експлуатації через зламаний двигун та зберігається у такому стані у гаражі власниці. Що ж стосується ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , то оскільки користувач за довіреністю батько ОСОБА_6 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , авто наразі входить до спадкового майна, заразом ОСОБА_6 не на набула жодних прав на спадкове майно, тому єдиним авто у користуванні сім`ї ОСОБА_6 фактично є Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , яким забезпечуються потреби життєдіяльності сім`ї власниці авто.

В судове засідання 25.04.2025 об 11 год 30 хв з`явився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 73-74), який повідомив суд, що є власником Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 від 06.06.2008 (а.с. 51). Зазначив, що вказане авто передав у фактичне користування своїй дочці, яка в свою чергу авто залишила на СТО для ремонту, як наслідок ОСОБА_5 дізнався, що його ТЗ Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , без його дозволу користувались треті особи, зокрема ОСОБА_7 . Щодо арешту свого ТЗ Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , заперечував, оскільки його авто необхідно для користуванні його дочці, крім цього він не вбачає необхідності у його арешті, тому що не повинен обмежувати свої права як власника через протиправні дії третіх осіб.

В судове засідання 25.04.2025 об 11 год 30 хв з`явився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72), під керуванням якого були Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 ; Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_9 . ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025. Слідчим суддею досліджено клопотання про накладення арешту на майно, проаналізовано додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

На адресу суду надійшло за № 7825/119-66/15-2025 від 24.04.2025 клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025 (а.с. 66), матеріали якого внесені до ЄРДР за № 0000030 від 17.01.2025 за ознаками скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, досудове слідство якого здійснюють уповноважені особи Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, на підставі повідомлення УПП в Харківській області ДПП за фактом можливого умисного невиконання ОСОБА_7 постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 5).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24.04.2025 справа № 644/3594/25 визначена на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 68).

З повідомлення УПП в Харківській області ДПП за фактом можливого умисного невиконання ОСОБА_7 постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами судом установлено, що УПП в Харківській області ДПП виявлені факти умисного невиконання постанов суду, що набрали законної сили ОСОБА_7 , зокрема адміністративні стягнення на якого накладено за керування транспортними засобами, будучи позбавленим права керування та керування ТЗ у стані сп`яніння (а.с. 6-24),

УПП в Харківській області ДПП виявлено факти умисного невиконання постанов суду, що набрали законної сили ОСОБА_7 , який керував транспортними засобами, будучи позбавленим такого права. Враховуючи вказане, в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбачені ч. 1 ст. 382 КК України. У зв`язку з наведеним УПП в Харківській області ДПП, керуючись п. 1 ст. 214 КПК України, просить розглянути питання щодо можливості внесення відомостей до ЄРДР, з метою розслідування та притягнення винного до відповідальності (а.с. 25-26).

З листа РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32/6341-3538-2025 від 24.02.2025 вбачається, що громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.10.2016 року було видане ТСЦ № 6342 в м. Харкові (зараз ТСЦ № 6342 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях) посвідчення водія серії НОМЕР_11 з категорією «В». Громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комінтернівським районним судом м. Харкова був позбавлений права керування ТЗ за ч. 3 ст. 130 КУпАП на 120 місяців з 24.12.2024 по 24.12.2034, тому зазначене посвідчення водія НОМЕР_11 має статус «ЗНИЩЕНИЙ» (а.с. 29-30).

31 березня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили (а.с. 31-36).

З протоколу огляду речей від 22.04.2025 вбачається, що оглядалась загальнодоступна земельна ділянка місцевості за адресою: м. Харків, проїзд Садовий біля буд. 12А, де оглянуто автомобіль ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, неушкоджений, під час огляду зачинений, з доданою фототаблицею (а.с. 37-38).

З протоколу огляду речей від 22.04.2025 вбачається, що оглядалась загальнодоступна земельна ділянка місцевості за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду біля буд. 175, де оглянуто автомобіль Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , жовтого кольору, без видимих ушкоджень, зачинений, з доданою фототаблицею (а.с. 39-40).

З протоколу огляду речей від 22.04.2025 вбачається, що оглядалась загальнодоступна земельна ділянка місцевості за адресою: м. Харків, Мерефянське шосе, де оглянуто автомобіль Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, має незначні сліди відшарування фарби, зачинений, з доданою фототаблицею (а.с. 41-42).

З протоколу огляду речей від 22.04.2025 вбачається, що оглядалась загальнодоступна земельна ділянка місцевості поблизу будинку №12 по вулиці Сидоренка у м. Харкові, де оглянуто автомобіль ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору, зачинений, з доданою фототаблицею (а.с. 43-44).

Постановою ст. слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 від 22.04.2025 транспортні засоби марки Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання (а.с. 45-46).

Згідно з рапортом оперуповноваженого СКП ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області судом установлено, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняючи правопорушення, керував такими транспортними засобами: марки Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_5 (а.с. 51, 73-74); марки ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 48, 78), користувачами є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає: АДРЕСА_2 , останнім користувачем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , к.т. НОМЕР_6 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 , власником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_7 (а.с. 50, 71); Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , власником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 49, 71), мешкає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_7 (а.с. 47).

Згідно з постановою Фрунзівського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 справа № 641/885/24 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_12 та ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 , будучи позбавленим таким правом (а.с. 52-53).

Відповідно до постанови Фрунзівського районного суду м. Харкова від 26.09.2023 справа № 645/4380/23 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування ТЗ ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 у стані наркотичного сп`яніння, та будучи позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 53-58).

Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 справа № 641/4224/23 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування ТЗ ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 59-60).

З доданої таблиці про виявлені факти умисного невиконання рішення суду вбачається загальна кількість адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які направлено до відповідних судових інстанцій для прийняття рішення по суті складених протоколів, зокрема по статтям 130, 126 КУпАП (а.с. 59-65).

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя, врахувавши доводи ст. слідчого, заслухавши думку прокурора та осіб щодо майна яких вирішується питання про арешт, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими ст. слідчий обґрунтовує доводи накладення арешту на вилучене майно, дійшов висновку, що клопотання є таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку розгляду справи в межах кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування наразі обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в межах цього кримінального провадження, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.03.2025 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом умисного невиконання ОСОБА_7 постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами.

Старший слідчий обгрунтовує необхідність у накладені арешту на транспортні засоби тим, що зазначені предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження є необхідність накладення арешту на вищевказані речі, крім цього така необхідність зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судової вибухово-технічної), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні. Слідчий наголошує, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Заслухавши думку ст. слідчого, слідчий суддя вважає необґрунтованим доводи сторони обвинувачення стосовно необхідності накладення арешту на транспортні засоби Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , оскільки незрозуміло з яких підстав старший слідчий дійшов до висновку, що вказані речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, які саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно для чого неможливо встановити мету накладення арешту на майно, адже визначена слідчим мете «збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження» задля запобігання перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним не доведено яким саме чином це може вплинути на подальше розслідування злочину за ч. 1 ст. 382 КК України.

Суд ставиться критично та не бере до уваги доводи ст. слідчого, що необхідність у накладенні арешту, що також зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судової вибухово-технічної), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, заразом не зазначає саме яких і з якою метою.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов переконання, що доводи ст. слідчого є необгрунтованими та такими, що не доводять суду існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту на речі, зокрема транспортні засоби Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 ; Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_9 , власниками яких є треті особи, що не мають жодного відношення до розслідуваної справи, а також не довів нагальної потреби досудового розслідування у арешті вказаного майна, яка виправдовувала б такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які ідеться в клопотанні слідчого.

Крім цього, таке майно:Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 ; Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 ; ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_9 , не відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученими до клопотання протоколами огляду зазначених автомобілів, оскільки останні не плануються піддаватись будь-яким дослідженням, не містять слідів злочину, не є його предметом та знаряддям з аналізу ст. 382 КК України, що суперечить ст. 98 КПК України.

Судом установлено, що транспортні засоби належать:

Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 (а.с. 51, 73-74);

ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с. 48, 78), користувачем за довіреністю був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкав: АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , тому його спадкоємцями є його діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які наразі в процесі вступу у право спадкування на майно після смерті батька;

ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 та Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_7 (а.с. 50, 71).

Посилання сторони обвинувачення на той факт, що вилучене майно є речовим доказом є формальним, без жодних обґрунтувань, оскільки відповідно до положень частини 1 статті 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню є злочином проти правосуддя для будь-якої особи, а для службових осіб - спеціальним видом службового зловживання (ст. 364 КК), що карається за ст. 382 КК.

Предметом злочину за частинами 1-3 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 12.02.2020 у справі № 659/1012/18 кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду розглянув справу № 664/2551/18 та встановив, що невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

За частиною 1 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Отже, наявність такого елементу як завдання шкоди за конструкцією складу злочину не вимагається, тому доводи прокурора, що ТЗ якими керував ОСОБА_10 під час скоєння адміністративних правопорушень є доказами по справі за частиною 1 статті 382 КК України та мають значення для її розслідування є безпідставними. Так, сам по собі факт визнання майна речовим доказом, не доводить тих обставин, що зазначене майно повністю відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, як доказ у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що нині арешт вищевказаних транспортних засобів буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано буде обмежувати право власності власників майна, які жодним чином не мають відношення до скоєних адміністративних правопорушень, а тим паче до кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення в цій частині, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту зазначене вище майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про арешт автомобілів Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 та Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 задоволенню не підлягає.

При розгляді зазначеного клопотання відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод»(далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України старшим слідчим не доведено, що вказані вище предмети мають значення для забезпечення кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025, оскільки існують розумні підстави вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, та які саме наслідки можуть мати для розслідування кримінального провадження № 0000030 від 17.01.2025 пошкодження автомобілів Daewoo Nexia, д.р.н. НОМЕР_1 , ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_2 ; ЗАЗ Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_3 та Geely LC-1, д.р.н. НОМЕР_4 , або їх знищення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи те, що у старшого слідчого відсутні достатні підстави вважати, що зазначені вище предмети, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що їх знищення, втрати, пошкодження, чи настання інших наслідків може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тому враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України), тому клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , від 24 квітня 2025 року про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 17.01.2025, за ознаками скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити слідчому та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1