Справа №463/2467/25
Провадження №1-кс/463/3694/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач відділу дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, а саме на: мобільний телефон марки «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3

Клопотання мотивує тим, що 05.03.2025 у ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої заадресою: АДРЕСА_1 , яка просить прийняти міри до колишнього чоловіка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично веде листування з ОСОБА_5 та контактує з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, чим порушив обмежувальний припис, встановлений рішенням Личаківського районного суду м. Львова. ІКС ІПНП № 10640 від 05.03.2025.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 з`ясувалося,що з гр. ОСОБА_6 , 10.09.1984 року потерпіла була одружена у період з 2008 по 2023 рік. 4 червня 2024 року ОСОБА_5 офіційно розлучилася із гр. ОСОБА_6 . Незважаючи на розлучення , колишній чоловік не давав потерпілій спокійно жити, неодноразово здійснював на неї напад, погрожував фізичною розправою через різні месенджери, спускав колеса на її автомобілі, обливав його зеленкою, часто стояв під вікнами її будинку і стежив за ОСОБА_5 , в результаті чого потерпіла часто зверталася за допомогою до поліції. В подальшому працівниками протидії домашнього насильства на ОСОБА_6 були складені протоколи за вчинення домашнього насильства, однак це ніяк не вплинуло на останнього, він і надалі не давав спокійно жити, також він погрожував дітям ОСОБА_5 , що вчинить стосовно них насильство і писав різні вульгарні та непристойні речі на месенджер Viber та електронну пошту.

В подальшому, приблизно в кінці листопада ОСОБА_5 пішла до Личаківського районного суду м. Львова разом з копіями протоколів про домашнє насильство, щоб суд застосував стосовно колишнього чоловіка обмежувальний припис.

02 грудня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова виніс ухвалу про застосування до колишнього чоловіка обмежувального припису терміном на 6 місяців, тим самим йому було заборонено:

-наближатися на відстань менше 300 м. до місця мого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будь-якого місця фактичного перебування;

-перебувати за моїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-вести листування, телефонні розмови зі мною та контактувати зі мною через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Надалі колишній чоловік не став дотримуватися ухвали суду стосовно виконання обмежувального припису, він неодноразово писав потерпілій, погрожував, писав її друзям, старшому сину, в січні 2025 року намагався ломитися до помешкання потерпілої, його автомобіль стояв під будинком де живе ОСОБА_5 , її в цей момент вдома не було, а коли вона поверталася додому, то їй зателефонував старший син і сказав що колишній чоловік виламує двері до помешкання, коли ОСОБА_7 побачила автомобіль ОСОБА_6 то одразу ж викликала на місце події працівників поліції, однак він напав на неї та розпилив їй в обличчя газовий балончик і втік з місця події. Про даний факт тоді потерпілою було написано письмову заяву.

Вищезгаданий інцидент не був останнім, 24.02.2025 року колишній чоловік прийшов на АДРЕСА_2 де син ОСОБА_5 займається карате, він став під самим входом, таким чином, щоб ОСОБА_5 з ним пересіклася, оскільки їй потрібно було забрати в подальшому свою дитину з тренування. Камер відеоспостереження на даній території не було, однак побачивши гр. ОСОБА_6 , коли потерпіла вже була на місці, щоб забрати сина, остання з автомобіля навіть не виходила і одразу ж викликала працівників поліції, тому даний факт міг бути зафіксований лиш нагрудними камерами працівників поліції. Після цього колишній чоловік наразі лише постійно пише потерпілій, на месенджер Viber використовуючи номер мобільного телефону: НОМЕР_3 та на її електрону пошту, у месенджері Viber потерпіла використовує номер мобільного телефону: НОМЕР_4 .

Зміст цих повідомлень стосується погроз щодо потерпілої, її дітей, її рідних і близьких людей, також деякі повідомлення напристоній та в грубій формі, використовується нецензурна лексика.

На певний час ОСОБА_7 заблокувала колишнього чоловіка, щоб він їй не писав, але після 25.02.2025 року розблокувала , щоб зрозуміти які подальші дії буде чинити колишній чоловік, оскільки потерпіла боюся за своє життя та здоров`я, а також своїх дітей та рідних. Листи на електронну пошту приходять з кінця грудня 2024 року і мають такий самий негативний зміст. Телефонувати він потерпілій не може, оскільки заблокований у неї і дзвінки не надходять. На даний час повідомлення і листи продовжують надходити майже кожного дня.

Зокрема повідомлення у вайбері від колишнього чоловіка були надіслані у такі дні: 27 лютого 2025 року, 28 лютого 2025 року, 01 березня 2025 року, 05 березня 2025 року.

На електронну пошту листи приходили від колишнього чоловіка у такі дні:24 грудня 2025 року, 27 грудня 2024 року, 3 січня 2025 року, 5 січня 2025 року.

Листи від іншої особи з ніком Lewa які стосувалися колишнього чоловіка ОСОБА_5 надходили у такі дні:29 січня 2025 року, 4 лютого 2025 року, 25 лютого 2025 року, 26 лютого 2025 року, 28 лютого 2025 року, 4 березня 2025 року та 5 березня 2025 року.

В ході відібрання пояснення у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній відмовився від надання пояснень згідно ст.63 Конституції України.

15.04.2025 дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Романчука, 18, у гр. ОСОБА_6 було вилучено його мобільний телефон «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3 .

Мобільний телефон «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3 зберігає інформацію щодо здійснення листування у соціальній мережі Facebook та додатку Messenger з колишньою дружиною гр. ОСОБА_6 , а саме з гр. ОСОБА_5 .

15.04.2025 дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами - мобільного телефону марки «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3 та долучення його до матеріалів кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність у накладені арешту на мобільний телефон «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів, оскільки мобільний телефон містить на собі інформацію, яка може бути використана як доказ вчинення кримінального правопорушення та потребує проведення додаткового дослідження зокрема, не виключено, експертного (комп`ютерно-технічна експертиза мобільного телефону).

Дослідивши подані матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з п.2, 3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Із змісту ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, а саме слід накласти арешт на вказані в клопотанні мобільний телефон.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 107, 131,132,170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме на: мобільний телефон марки «iPhone SE» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 із номером СІМ-картки НОМЕР_3

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим,дізнавачем, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1