Номер провадження: 11-п/813/109/25
Справа № 511/667/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про направлення до іншого суду кримінального провадження №0000106 від 11.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

встановив:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло для розгляду кримінальне провадження №0000106 від 11.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

31.03.2025 року голова місцевого суду звернувся до апеляційного суду із поданням про направлення до іншого суду зазначеного кримінального провадження.

Подання мотивоване тим, що зі змісту обвинувального акту неможливо достеменно встановити місце вчинення злочину, що в подальшому може призвести до розгляду кримінального провадження з порушенням правил територіальної підсудності.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст.34 та ч.4 ст.107 КПК України (далі КПК) розгляд подання проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною 2 ст.34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000106 убачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

При цьому, відповідно до формулювання обвинувачення, кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинила знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

Колегія суддів зазначає, що визначення підсудності є важливим елементом справедливого судового розгляду, оскільки визначає «суд, встановлений законом». Стаття 30 КПК передбачає, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2025 року по справі № 357/10207/21, провадження № 51-4924 кмо 23, наголосила, що визначення підсудності може не бути очевидним до початку розгляду, оскільки, в залежності від характеру і складності обвинувачення, значною мірою залежить не лише від тлумачення застосовного національного законодавства, а й від встановлення фактів. Виявлення певних обставин під час розгляду справи або зміна позиції сторін можуть зумовити ситуацію, коли первісне визначення підсудності може виявитися помилковим.

Саме тому законодавчі норми, що стосуються підсудності, включають в себе не лише правила, які визначають ознаки, за якими справа має розглядатися тим чи іншим судом (статті 32, 33, 33-1 КПК), але також і правила вирішення спірних питань, які виникають при визначенні підсудності (стаття 34 КПК).

Відсутність конкретизації місця події створює в даному випадку проблеми щодо визначення територіальної підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалось слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул.Єврейська, 43.

Обвинувальний акт затверджений прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , за адресою: м.Одеса, вул.Пушкінська, 3.

Таким чином досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було завершено на території Приморського району м.Одеси.

Частиною 1 ст.32 КПК передбачено, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що кримінальне провадження №0000106 від 11.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 слід передати на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси, в межах територіальної юрисдикції якого було завершено досудове розслідування.

Керуючись статтями 32, 34, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Подання голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_4 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000106 від 11.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України передати для розгляду до Приморського районного суду м.Одеси.

Копію ухвали суду надіслати учасникам судового провадження протягом 3-х днів з дня підписання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3