н/п 1-кс/953/74/25
"08" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
На підставі ухвали слідчого судді від 29.07.2021на вказаний автомобіль було накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів. 24.07.2021 року згідно акту приймання - передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання, поліцейським ВРЗСМ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 прийнято на відповідальне зберігання автомобіль «Volkswagen Jetta», р.н. НОМЕР_1 , 24.07.2022, на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Заявник, його представник в в наданих до суду письмових заявах клопотання про скасування арешту майна підтримали та просили задовольнити, посилаючись на відсутність підстав арешту, а також що протягом тривалого часу порушуються права власника необґрунтовано та наразі у слідства відпала потреба у даному арешті.
Слідчий та прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що арешт майна у даному кримінальному провадженні є доцільним, здійснюється досудове розслідування, посилання на те, що вказаний автомобіль знижений не підтвердилися, оскільки наявні дані про угон, автомобіль оголошено у розшук, підстави для скасування арешту відсутні.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши всі надані доводи учасниками в обґрунтування заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Заявник посилається на ті обставини, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29.07.2021 року було накладено арешт на майно, належне ОСОБА_3 , а саме - транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, доведенню підлягають обставини, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Посилання заявника на ті обставини, що майно, на яке було накладено арешт знищено внаслідок військової агресії не є підтвердженим, спростовується наданими слідчим доказами та не доводять того, що арешт на майно ОСОБА_3 накладено необґрунтовано або в даному арешті майна відпала потреба.
Як зазначив слідчий, наразі транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться у розшуку, оголошеного ХРУП№1 ГУНП в Харківській обл. На даний момент досудове розслідування триває, повідомлення про підозру не вручене жодній особі. У разі виявлення автомобіля у працівників поліції виникне необхідність у вилученні та доставленні його до ЦЗ ГУНП в Харківській області на законних підставах, тому проти задоволення клопотання прокурор та слідчий заперечують.
З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Досліджуючи обґрунтування заявника, слідчий суддя зазначає, що доводи заяви не є підтвердженими, посилання на те, що доцільність арешту відпала є недоведеними та непідтвердженими належними доказами.
Згідно наданих до слідчого судді даних, вилучене майно є речовим доказом, арешт накладений в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
При цьому, накладення арешту на майно по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи заявника щодо відсутності потреби арешту не є належним чином підтвердженим.
Слідчий суддя роз`яснює заявникові, що в подальшому, під час досудового розслідування або судового слідства, він не позбавлений можливості звернутись повторно до слідчого судді чи суду для зміни місця зберігання майна або скасування арешту, за наявності для цього належних підстав, за наявності обґрунтованих доказів на підтвердження необхідності його зміни, або скасування.
З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України триває, не проведені всі слідчі дії, необхідні для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає, що арешт не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає, що не позбавляє заявника у разі наявності обґрунтованих підстав звертатись до слідчого судді чи суду повторно з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя -