ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001169 від 09.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 126-1 КК України, -

сторони кримінального провадження :

прокурор - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи особою, яку притягнуто протягом 2024 року до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 173-2 КупАП, а саме за вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став та, продовжуючи свої умисні систематичні дії протягом тривалого часу, маючи прямий умисел на заподіяння фізичних страждань, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, продовжив систематично вчиняти домашнє насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно мешкаючи за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 14 липня 2024 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання, влаштував сімейну сварку зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, наніс ОСОБА_4 , один удар кулаком правої руки в область тулубу та один удар долонею лівої руки в район правої сторони обличчя та вуха, спричинивши ОСОБА_4 численні садна та синці обличчя (переважно правої виличної ділянки), шиї та тулубу, гематоми правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Внаслідок вказаного діяння, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.07.2024 серії ВАВ № 010582, за яке 08.08.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

680 гривень 00 копійок.

Далі, 04 жовтня 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання, влаштував сімейну сварку зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої маючи прямий умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, знову вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та наніс останньому не менше двох ударів долонями обох рук в область обличчя з лівої та правої сторони, та один удар кулаком правої руки в ліве плече, спричинивши ОСОБА_4 , численних саден кінцівок та обличчя, гематоми та садка навколо лівого ока, 2-х саден в лобній області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину визнав в повному обсязі, розкаявся, суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив, що влаштував сімейні сварки зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході яких 14 липня 2024 року наніс один удар кулаком правої руки в область тулубу та один удар долонею лівої руки в район правої сторони обличчя та вуха, 04 жовтня 2024 року наніс сину не менше двох ударів долонями обох рук в область обличчя з лівої та правої сторони, та один удар кулаком правої руки в ліве плече, що дійсно декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно свого малолітнього сина.

надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд допитав обвинуваченого, дослідив матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, вважає що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань та фізичного розладу.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді громадських робіт з направленням для проходження програми для кривдників.

Саме таке покарання на думку суду буде сприяти виправленню ОСОБА_8 та попередженню нових злочинів.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двохсот сорока (240) годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день..

Відповідно до ст.. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили, змінити на особисте зобов`язання. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9