Справа № 346/2128/23
Провадження № 11-кп/4808/186/25
Категорія ч. 1 ст. 162 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2025 щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, підприємця, одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

з участю:

секретаря с/з - ОСОБА_8 ,

прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 незаконно проник до іншого володіння особи.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

28.03.2023 близько 07:20 год обвинувачений прийшов до приміщення будівлі цеху «Г», розташованого по АДРЕСА_2 , яке згідно договору оренди приміщення від 22.03.2023 належить потерпілому ОСОБА_12 на праві користування.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та відсутність законних підстав, порушуючи право на недоторканність житла (ст. 30 Конституції України), переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, умисно пошкодив навісний замок вхідних дверей та незаконно проник до приміщення цеху «Г», що перебуває у користуванні ОСОБА_12 .

3. Доводи апеляційної скарги захисника.

3.1. Вирок суду підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

3.2. Предметом злочину за ст. 162 ККУ є нерухоме майно, що належить на праві власності чи іншому правовому титулі фізичним особам. Зазначає, що потерпілим по вказаному кримінальному правопорушенні може бути виключно фізична особа.

3.3. Приміщення цеху «Г» до якого увійшов обвинувачений є нежитловою будівлею та перебуває у власності юридичної особи ТОВ «Вігор», що підтверджується інформацією з ДРРП.

3.4. В матеріалах справи відсутній оригінал договору оренди приміщення від 22.03.2023, відповідно до якого потерпілий орендував приміщення цеху «Г» у ТзОВ «Вігор». Підпис потерпілого на договорі є сумнівним. Сторона захисту клопотала суд першої інстанції про проведення почеркознавчої експертизи підписів потерпілого, однак судом таке клопотання проігноровано та не вирішено.

3.5. Матеріали кримінального провадження не містять належних та достатніх доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого.

3.6. В обвинуваченого відсутній умисел на проникнення до володіння юридичної особи ТзОВ «Вігор». Метою входження до приміщення було отримати доступ до свого майна та забрати його.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 невинуватим та виправдати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

4. Доводи апеляційної скарги прокурора.

4.1. Вирок суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок м`якості.

4.2. Призначене покарання не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

4.3. Судом не враховано, що обвинувачений вину не визнав, у вчиненому не розкаявся.

4.4. Під час апеляційного розгляду просить дослідити характеризуючі дані обвинуваченого та вимогу ДІЗ ГУНП в Івано-Франківській області.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 162 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік.

5. Позиції сторін.

5.1. Обвинувачений та його захисники підтримали доводи апеляційної скарги з указаних у ній мотивів. Просять апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 невинуватим та виправдати.

5.2. Прокурор частково підтримав позицію сторони захисту щодо скасування вироку суду з підстав неповноти судового розгляду, натомість заперечив мотиви щодо скасування вироку й закриття кримінального провадження. Вважає, що судом було допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які є істотними. Тому, вважає, що вирок належить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

5.3. Представник потерпілого заперечила позицію прокурора щодо скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Вважає вирок суду законним, підстав для його скасування немає.

6. Апеляційні скарги належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

По-перше, поза увагою суду залишились сумніви обвинуваченого щодо особи потерпілого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження щодо вказаного кримінального правопорушення здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Таким у цій категорії справ може бути тільки фізична особа.

Суд дав оцінку договору оренди між фізичною особою ОСОБА_12 та ТОВ "Вігор" від 22.03.2023. Між тим, в матеріалах провадження є лише ксерокопія договору, а оригінал його відсутній. Цей договір лежить в основі повноважень потерпілого як орендаря приміщення, проникнення в яке поставлене у вину обвинуваченому.

За умов, коли існування такого договору, фактично джерела повноважень орендаря, оспорюється стороною захисту, вирок щодо правомочностей потерпілого ОСОБА_12 , які виникли на підставі цього договору, не є обгрунтованим. Ці сумніви належало усунути в ході судового розгляду в суді першої інстанції, що неможливо під час апеляційного перегляду.

По-друге. Судове провадження є однією зі стадій кримінального провадження, яка відбувається після закінчення досудового розслідування. Для постановлення судом законного, обґрунтованого і справедливого процесуального рішення судовому розгляду має передувати вирішення питання про початок досудового розслідування; здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового розслідування, під час якого починає формуватися основний обсяг доказів, який буде досліджуватися в судовому засіданні, здійснення письмового повідомлення особі про підозру, що означає початок стадії притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 4 ст. 26, ст. 477 КПК визначено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого.

04.04.2023 сектором дізнання Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було внесено до ЄРДР відомості про виявлене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 162, ст. 356 КК України за №0000084 (а.с. 119-120, том 1).

Тільки 08.04.2023 з`явився протокол прийняття заяви про злочин від ОСОБА_12 , а не його заява (а.с. 123 том 1). Наведене, зокрема, може свідчити про те, що розслідування не було ініційоване потерпілим, а розпочалося з ініціативи органу розслідування, який потім уже приєднав до цього ОСОБА_12 як потерпілого фізичну особу, про що власне і заявила сторона захисту. Цим доводам у вироці не надано оцінки.

По-третє. Сторона захисту заявила клопотання про проведення почеркознавчої експертизи договору оренди, оскільки вважає, що підпис на цьому документі потерпілому не належить. Суд у вироку вказав, що питання вирішене протокольно ухвалою від 12.11.2024, оскільки це не впливає на законність чи незаконність проникнення.

Апеляційний суд вважає, що так, це можливо і не впливає на законність чи незаконність самого проникнення, однак може впливати на те, чи був ОСОБА_12 як фізична особа з правомочностями приватного звинувачення на момент внесення даних до ЄРДР 04.04.2023.

7. Висновки.

7.1. Вказані порушення є істотними і вони не можуть бути усунуті в ході апеляційного перегляду. У зв`язку з цим судове рішення не можна визнати законним, обгрунтованим, належно вмотивованим (ст. 370 КПК).

7.2. Із цих підстав апеляційні скарги, належить задовольнити частково, вирок суду першої інстанції, відповідно до приписів ст. 410 - 412, 415 КПК, - скасувати, а справу - направити до суду першої інстанції на новий розгляд, під час якого розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 і відповідно до закону ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

7.3. Задовольняючи частково апеляційні скарги захисника і прокурора та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому встановлені обставини під час апеляційного розгляду підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4