Справа № 519/814/25
1-кс/519/144/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 та ч.6. 152 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ангор Термезського району, Сурхандарьїнської області, Узбекистан, не одруженого, офіційно працевлаштованого МВ «КАРГО» на посаді машиніста вантажних механізмів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст клопотання та встановлені обставини.

1.Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

2.Слідчим суддею встановлено, що відносно ОСОБА_4 Южним міським судом Одеської області обрана міра запобіжного заходу тримання під вартою до 23.04.2025 включно. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000100 від 22.02.2025 за ч. 4 ст. 153 та ч.6. 152 КК України 16.04.2025 направлено до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду по суті колегією суддів, відповідно до положень ч. 3 ст. 31 КПК України. Проте, через неможливість зібрати колегію суддів та закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання, виникла необхідність подати клопотання про його продовження, у відповідності до положень частини 6 статті 199 КПК України.

3.Клопотання обґрунтовано тим, що 01 травня 2024 року по 30 червня 2024 року, в нічний час доби, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені, ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно останньої.

4.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітньої падчерки ОСОБА_6 (сексуальне насильство), яка не досягла чотирнадцяти років, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті та збудження у потерпілої особи статевого інстинкту, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останньої, порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи відкрито, порушуючи нормальний розвиток малолітньої перебуваючи за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в одній із кімнат будинку спільно з ОСОБА_6 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та безпорадним станом падчерки, яка в силу свого рівня розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, не здатна була правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій та здійснювати опір в силу свого малолітнього віку та низької сексуальної поінформованості і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_4 , який достовірно знав вік потерпілої, відсутність життєвого та сексуального досвіду, а отже не могла надати усвідомленого опору діям останнього, усвідомлюючи, що вчиняє дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло (сексуальне насильство), став рукою та язиком торкатися до оголеного статевого органу малолітньої ОСОБА_6 , одночасно примушуючи останню торкатися рукою його статевого органу, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 .

5.Також, приблизно наприкінці серпня 2024 року, більш точні дата та час досудовим слідством не встановлені, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло його малолітньої падчерки ОСОБА_6 із використанням геніталій.

6.В цей час, перебуваючи в житловій кімнаті будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, пов`язаним із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка в силу свого рівня розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, не здатна була правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій та здійснювати опір в силу свого малолітнього віку та низької сексуальної поінформованості і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, ОСОБА_4 , перебуваючи на дивані разом з малолітньою ОСОБА_6 , своєю рукою проник під одяг малолітньої потерпілої та почав торкатись її грудей та статевого органу з метою задоволення своєї статевої пристрасті. Після чого, ОСОБА_4 приспустив свої труси які були вдягнені на ньому та використовуючи перевагу своєму фізичному та емоційному стані, під приводом вигаданих погроз, вступив у статевий акт, пов`язаний з оральним проникненням в тіло малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 .

7.Крім того, 22.02.2025 року, приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю цивільною дружиною та малолітньою падчеркою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло його малолітньої падчерки ОСОБА_6 із використанням геніталій.

8.В цей час, перебуваючи в житловій кімнаті зали будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, пов`язаним із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка в силу свого рівня розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, не здатна була правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій та здійснювати опір в силу свого малолітнього віку та низької сексуальної поінформованості і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та повторно маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, ОСОБА_4 , перебуваючи на дивані разом з малолітньою ОСОБА_6 , своєю рукою проник під одяг малолітньої потерпілої та почав торкатись її грудей та статевого органу з метою задоволення своєї статевої пристрасті. Після чого, ОСОБА_4 приспустив свої труси які були вдягнені на ньому та використовуючи перевагу своєму фізичному та емоційному стані, під приводом вигаданих погроз, вступив у статевий акт, пов`язаний з оральним проникненням в тіло малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , який тривав близько 10 хвилин, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 .

10.Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство) вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди та з якою винний перебуває у сімейних відносинах, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений частиною четвертою статті 153 цього Кодексу, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинені повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений частиною четвертою статті 153 цього Кодексу.

11.16.04.2025 року обвинувальний акт вручено ОСОБА_4 та скеровано до суду.

Позиція учасників судового процесу.

12.У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому сторона обвинувачення звертає увагу, що обвинувачений вчинив злочин відносно члена родини, вони проживають з потерпілою в одному житлі, що унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

13.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо поданого прокурором клопотання.

Мотивувальна частина, застосовані судом правові норми.

14.Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

15.Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

16.Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

17.У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами:

-Протокол прийняття заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2025;

-Протоколом огляду місця події від 22.02.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.02.2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 23.02.2025;

-Протоколом допиту малолітнього потерпілого від 23.02.2025;

-Протоколом додаткового допиту малолітнього потерпілого від 04.03.2025;

-Висновок судово-психологічної експертизи від 07.04.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

18.На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

19.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

20.Зв`язок обвинуваченого ОСОБА_4 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, є обґрунтованою.

21.Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

22.При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

23.Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

24.Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

25.В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

26.Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, а саме позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

27.Ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків є обґрунтованим, оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 знає адресу мешкання свідків та потерпілої, та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою змінити показання, дані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

28.Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які можуть спотворювати факти, що перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини під час здійснення досудового розслідування.

29.Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, так як підчас розслідування вказаного кримінального провадження у органу досудового розслідування з`являлися нові відомості про вже вчинені ним аналогічні злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності відносно малолітньої потерпілої, через що діяння було перекваліфіковано.

30.При цьому прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

31.Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

32.Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. В зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави.

33.Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

34.Відповідно до частин 2, 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання обвинуваченого, обвинуваченого, - з моменту затримання.

35.Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, підлягає задоволенню.

36.Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 та ч.6. 152 КК України, ОСОБА_4 , задовольнити.

2.Продовжити до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів.

3.Строк дії ухвали до 21 червня 2025 року включно.

4.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5.Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

6.Направити матеріали клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Комінтернівського районного суду Одеської області для долучення до кримінальної справи №504/1546/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

7.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.04.2025 о 14.30 год.

Слідчий суддя Южного міського

суду Одеської області ОСОБА_1