Справа № 304/2606/24 Провадження № 1-кс/304/205/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю., прокурора Керецмана І.В., представника власника майна адвоката Овсепян К.А., розглянувши клопотання адвоката Степанова Богдана Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000273 від 15 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

адвокат Степанов Б.С., представляючи інтереси ОСОБА_1 , звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна та просить скасувати арешт, накладений ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області у справі № 304/2606/24 від 28 листопада 2023 року на автомобіль марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний транспортний засіб, якими користується та які належать ОСОБА_1 , які були вилучені 15 жовтня 2023 року під час огляду місця події.

Мотивує клопотання тим, що 14 жовтня 2024 року під час огляду місця події працівниками Національної поліції України було вилучено автомобіль марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 . Наступного дня за вказаним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління поліції в Закарпатській області було розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

Вказує, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2023 року накладено арешт на автомобіль марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , якими користується та які належать ОСОБА_1 .

Наразі сторона захисту вважає, що на даний час відпала необхідність в утриманні транспортного засобу марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію такого транспортного засобу, оскільки органом досудового розслідування взагалі не аргументовано чому саме ОСОБА_1 може мати відношення до вчиненого кримінального правопорушення та чому і яким чином вилучені речі можуть мати значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР та вилучення речей пройшов великий проміжок часу, а тому сторона обвинувачення мала достатньо часу, щоб зібрати необхідні докази та перевірити можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому відомості до ЄРДР внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, яка у свою чергу не передбачає конфіскації майна у випадку засудження особи. Натомість ОСОБА_1 як власник арештованого майна не є ні обвинуваченим, ні підозрюваним у даному кримінальному провадженні, до нього не пред`явлено жодних цивільних позовів.

На підставі наведених обставин представник просить задовольнити клопотання.

Беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Овсепян К.А. клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Додатково звертала увагу слідчого судді на те, що пройшло багато часу з моменту накладення арешту на майно ОСОБА_1 та у сторони обвинувачення було достатньо можливостей підтвердити чи спростувати причетність її підзахисного до можливого вчинення кримінального правопорушення, а відтак й підстави арешту належного йому майна. Наразі необхідність арешту відпала, до того ж транспортний засіб зберігається на майданчику тимчасового тримання та піддається дії опадів. Вважала, що таке обмеження прав ОСОБА_1 як власника транспортного засобу вже протягом півроку є неспівмірним із завданням даного кримінального провадження.

Прокурор, так само приймаючи участь у розгляді клопотання в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання заперечив та просив відмовити, вказуючи на те, що хоча ОСОБА_1 і не є підозрюваним у кримінальному провадженні, однак належний йому транспортний засіб має ознаки речового доказу, оскільки був знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу положень вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту, слідчий суддя наділений повноваженнями встановити лише обґрунтованість накладення такого арешту та виправданість подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, якщо це буде доведено особою, яка звернулась із відповідним клопотанням.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2024 року у рамках розслідування кримінального провадження № 0000273 від 15 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, накладено арешт на транспортний засіб марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2009 року випуску, власником якого на підставі Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та металеві щипці (кусачки), жовто-чорного кольору, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

При постановленні зазначеної ухвали слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування за фактом організації незаконного переправлення ОСОБА_2 через кордон за грошову винагороду.

Підставою накладення арешту на вказане майно було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а метою забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить тимчасовий характер.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Нормами ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Як вбачається із змісту клопотання, адвокат Степанов Б.С. посилається саме на те, що на даний час вже відпала потреба у подальшому застосуванні арешту вилученого від ОСОБА_1 майна.

У контексті вказаних доводів захисника слідчий суддя приймає до уваги те, що згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2009 року випуску, є ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Крім цього слідчий суддя зважає на те, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК).

У той же час незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000273 розпочато ще 15 жовтня 2024 року, заходи його забезпечення у вигляді арешту на вказане майно застосовано 28 листопада 2024 року, а органом досудового розслідування на даний час не здобуто будь яких фактичних даних про те, що ОСОБА_1 як власник транспортного засобу є особою щодо якої здійснюється провадження у вчиненні кримінального караного діяння, які б у свою чергу могли виправдати доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту належного ОСОБА_1 майна.

Арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді, якщо власник, володілець майна доведе, що в арешті майна відпала потреба.

Відтак наразі необхідність скасування арешту майна обумовлена тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба так як слідчому судді не надано доказів, що на даний час у зазначеному кримінальному провадженні проводяться будь які слідчі дії чи експертні дослідження щодо арештованого майна транспортного засобу марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , або ж відносно власника ОСОБА_1 здійснюється дане кримінальне провадження за ч. 1 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відтак на підставі наданих доказів слідчий суддя прийшов до висновку, що скасування арешту в частині заборони розпорядження транспортним засобом може призвести до його передачі у володіння/користування іншої особи, тому підстави для скасування арешту в частині заборони розпорядження таким майном відсутні з огляду на мету накладеного арешту.

Щодо можливості скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , то слідчий суддя з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що таке не порушуватиме інтереси як власника майна, так і органу досудового розслідування щодо збереження речового доказу, а відтак клопотання адвоката Степанова Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2024 року на транспортний засіб марки «Мазда 6», р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2009 року випуску, власником якого на підставі Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 скасувати в частині заборони користуватися зазначеним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: Ганько І. І.