Справа № 946/1451/25
Провадження № 1-кс/946/501/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, українки, заміжньої, фізичної особи підприємця, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.384, ст. 167 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 діючи відповідно до раніше розробленого плану ОСОБА_8 , будучи пособником та виконуючи відведену їй роль у виконанні плану вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 в жовтні 2015 року, більш точну дату та час не встановлено, працюючи лікарем-інтерном з педіатрії в КУ «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме житловою нерухомістю для подальшого свого проживання, розробив злочинний план, відповідно до якого він з залученням інших осіб підшукає з психіатричного відділення недієздатну особу в якої немає родичів та є житлова нерухомість, та в подальшому зазначену житлову нерухомість отримає у власність.

З цією метою, ОСОБА_8 підшукав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом з загального захворювання 2 групи безстроково та в поведінці якої спостерігаються вираженні психічні порушення, яка з 2000 року перебувала постійно на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні лікарень м. Ізмаїла, та з 2014 року в психіатричному відділенні в КУ «Дунайська басейнова лікарня на водному транспорті», у якої з 14.04.2015 відсутні близькі родичі та є в користуванні квартира, яка неприватизована та перебуває в комунальній власності, та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яку ОСОБА_9 у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні не мала можливості використовувати.

З метою реалізації свого плану ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка є його дружиною в жовтні 2015 року разом подали заяву до органів опіки та піклування Ізмаїльської міської ради про встановлення опіки над ОСОБА_9

Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради 23.10.2015 надано позитивний висновок органів опіки та піклування про можливість встановлення піклування над ОСОБА_9 опікунами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 04.11.2015 ОСОБА_9 визнано недієздатною.

В подальшому, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 16.11.2015 заяву ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про встановлення опіки над ОСОБА_9 та призначення їй опікунів задоволено. Недієздатній ОСОБА_9 призначено опікунів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Після встановлення опіки, ОСОБА_8 недієздатну ОСОБА_9 до себе додому не забрав, а залишив на лікуванні в психіатричному відділенні КУ «Дунайська басейнова лікарня на водному транспорті», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 68.

З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи у власних інтересах, ОСОБА_8 з січня 2016 року уклав нові договори від свого імені та з корисливих мотивів, з комунальними підприємствами Ізмаїльської міської ради та з іншими підприємствами, які надають послуги водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та обслуговування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_8 , з метою заволодіння квартирою ОСОБА_9 ,та недопущення повернення вказаної квартири, після смерті останньої, у комунальну власність,розпочав процес її приватизації, який було завершено 02.10.2018 отриманням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі якого та відповідно до заяви опікуна ОСОБА_8 , 03.12.2018 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 .

Далі, 19.12.2018 ОСОБА_8 використовуючи опіку над ОСОБА_9 з корисливою метою, на шкоду останній зареєстрував своє місце проживання у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить підопічній ОСОБА_9 , після чого розпочав у ній своє проживання, тим самим фактично зайняв житлову площу ОСОБА_9 та використовував її майно в особистих цілях.

Крім того, з метою зміни реєстрації місця проживання підопічної ОСОБА_9 , а також для унеможливлення використання останньою своєї квартири, у якій вже проживав ОСОБА_8 , 28.10.2019 надано звернення до органів опіки та піклування Ізмаїльської міської ради з заявою на поселення підопічної ОСОБА_9 до інтернату.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 14.11.2019 надано згоду на влаштування недієздатної ОСОБА_9 до психоневрологічного будинку-інтернату.

В подальшому наказом від 17.01.2020 ОСОБА_9 включено до списку Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату та поставлено на повне державне забезпечення.

Також, з 20.01.2020 ОСОБА_9 змінено місце реєстрації з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_3 , де вона і знаходилася до смерті, тобто до 08.09.2021.

В подальшому 07.10.2021 для завершення реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою від 10.03.2022 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області відмовлено у вчиненні вищезазначеної нотаріальної дії.

Не зважаючи на це, для реалізації свого злочинного плану, 31.03.2022 ОСОБА_8 подав до Ізмаїльського міськрайонного суду позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Для отримання позитивного рішення суду за своїм позовом, ОСОБА_8 , у якості пособників залучив свою тещу - ОСОБА_12 та колишнього керівника - ОСОБА_7 , яким ОСОБА_8 відвів роль свідків в судовому засіданні при розгляді позову ОСОБА_8 та доручив надати суду неправдиві показання, щодо проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, в судовому засіданні, яке відбулося 26.05.2022 в приміщенні Ізмаїльського міськрайонного суду свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль відведену їм організатором в злочинному плані, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 жодного дня не проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надали суду завідомо неправдиві показання про проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому на підставі неправдивих показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.06.2022 задоволено цивільний позов ОСОБА_8 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Встановлено факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_8 однією сім`єю з ОСОБА_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня 2015 року до дня відкриття спадщини, тобто до 08.09.2021 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

В подальшому, на підставі вказаного вище рішення суду за ОСОБА_8 23.08.2022 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно отримав у спадщину за законом зазначене майно, яке відповідно до положень ст. 1277 ЦК України є відумерлою спадщиною та є власністю територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно заволодів квартирою що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив збитки Ізмаїльській міській раді на загальну суму 1008777,76 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 26.05.2022 о 10:42 діючи відповідно до раніше розробленого ОСОБА_8 плану, виконуючи роль пособника у вчиненні кримінального правопорушення, та доручення останнього про надання суду неправдивих показань, щодо проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 2, під час судового засідання з розгляду цивільної справи № 946/2242/22 (провадження № 2/946/2408/22) за позовом ОСОБА_8 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 жодного дня не проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надала у судовому засіданні, з корисливих мотивів, як свідок неправдиві показання суду про проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 однією сім`єю в період з 01.01.2015 по 20.01.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому на підставі неправдивих показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.06.2022 задоволено цивільний позов ОСОБА_8 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Встановлено факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_8 однією сім`єю з ОСОБА_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня 2015 року до дня відкриття спадщини, тобто до 08.09.2021 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

На підставі вказаного вище рішення суду за ОСОБА_8 23.08.2022 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

28.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

08.01.2025 року відносно підозрюваної слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії ухвали спливає 28.02.2025 року

Так, на підозрювану були покладені наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Керівником Ізмаїльського окружної прокуратури було продовжено строку досудового слідства до трьох місяці, тобто до 28.03.2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Виходячи з наведеного, слідчий у клопотанні зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що залишає розгляд клопотання на розсуд суду, підозрювана виконує покладені на неї обов`язки бездоганно.

В судовому засіданні підозрювана підтримала позицію захисника.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384, ст. 167 КК України.

28.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

08.01.2025 року відносно підозрюваної слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії ухвали спливає 28.02.2025 року

На підозрювану були покладені наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

26.02.2025 року Керівником Ізмаїльського окружної прокуратури було продовжено строку досудового слідства до трьох місяці, тобто до 28.03.2025 року.

Розглядаючи та вирішуючи по суті подане клопотання слідчий суддя діє правомірно та в межах наданих КПК України повноважень.

Згідно вимог ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

В ході судового засідання слідчий зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом із переліку запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України та є достатнім для запобігання ризику зазначеному у клопотанні та забезпечення виконання обов`язків, покладених на підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України суд враховує всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність соціальних зв`язків, репутацію, тощо.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, підлягає задоволенню клопотання прокурора про продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.01.2025 року при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - до 28.03.2025 року.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.03.2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 28 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним покладених на нього особистих зобов`язань, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.03.2025р. о 09:00год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1