г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1712/25
Номер провадження 1-кс/213/208/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Cлідча суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотаннядізнавача СД ВП №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И ЛА:

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділення поліції №7 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000023 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 09.04.2025 приблизно о 11:54 годині до відділення поліції №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 09.04.2025 приблизно о 11:53 годині начальником міграційної служби по вул.Салтиківська, 9Б в Інгулеуькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виявлено особу, яка надала паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками підробки. Вищевказаний паспорт громадянина України вилучено до спеціального пакету НПУ. Обставини вчинення кримінального правопорушення встановлюються. (ЄО № 2536 від 09.04.2025)

10.04.2025 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України.

10.04.2025 під час огляду місця події вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який запаковано до спеціального пакету НПУ №PSP2115208. Вилучений в ході огляду вищевказаний паспорт визнано і долучено до матеріалів справи в якості речового доказу.

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що у 1996 році він вирішив отримати паспорт громадянина України, але у зв`язку з роботою у нього не було часу, та попросив свого знайомого, попередньо надавши йому своє фото, допомогти отримати паспорт, на що той погодився. Через деякий час ОСОБА_4 приїхав до Одеської області Котовського району та отримав паспорт громадянина України НОМЕР_1 на своє ім`я.

Таким чином, є підстави вважати, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки підробки.

Враховуючи вищевикладене та наявні ризики приховування, зникнення, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження даного майна, дізнавач просить накласти арешт на вказаний паспорт із забороною відчуження, розпорядження та користування.

До судового засідання дізнавач не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку про його задоволення з огляду на такі встановлені обставини та відповідні їм докази.

У провадженні ВП №7 КРУП ГУНП перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідно до постанови слідчого про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 10.04.2025 року визнано речовим доказом та зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та має доказове значення.

Враховуючи викладене, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання дізнавача про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт напаспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 09.04.2025 було оглянуто та вилучено до Відділення поліції №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та який перебував в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1