Справа №607/8270/22
Провадження № 1-кп/601/15/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000438 від 14 вересня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почаєва Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не військовозобов`язаного, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

14 вересня 2021 року орієнтовно о 02 годині ОСОБА_3 прийшов до закинутого складського приміщення колишньої фабрики «Іква», що розташоване по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_6 .

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних стосунків, які виникли близько 13 години 13 вересня 2021 року під час конфлікту з приводу зривання ОСОБА_6 плодів малини з кущів, розташованих на належній ОСОБА_3 присадибній земельній ділянці, сталася обопільна шарпанина, під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій вищевказаний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні їх наслідки і хоча не бажав, але свідомого припускав їх настання у виді тілесних ушкоджень, у тому числі й тяжких, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого, умисно наніс ОСОБА_6 дерев`яною палицею, яку підібрав у житлі ОСОБА_6 , ряд ударів по тілу та щонайменше три удари в ділянку голови потерпілого, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.

Після вчиненого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник.

Отже, ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, після дослідження усіх доказів по справі дав показання в яких вказав, що вину визнає частково та суду пояснив, що 14 вересня 2021 року близько другої години ночі пішов до ОСОБА_6 щоб з ним примиритися і сказав до нього «Будулай». Останній зірвався з підлоги, маючи в руках ніж, перегородив йому вихід з приміщення і притулив ніж йому до шиї. Він злякався. Від потерпілого було чути запах алкоголю. Почали шарпатися. Надалі, злякавшись потерпілого, він побачив на підлозі палку, яку взяв, та з метою самозахисту наніс нею три удари по голові ОСОБА_6 . Після цього, відштовхнув потерпілого і з переляку втік до себе додому. Коли біг, то чув як ОСОБА_6 кричав, що заріже його. Покази, надані ним в ході проведення слідчого експерименту підтримує. Відповідати на запитання учасників кримінального провадження відмовляється. У судових дебатах повідомив, що умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому у нього не було. Просить при призначенні покарання врахувати поганий стан здоров`я.

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю доводиться зібраними по справі і проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в судовому засіданні вказали, що знали ОСОБА_6 , якого всі називали «Будулаєм». Потерпілий не мав постійного місця проживання, жив в закинутому складському приміщенні колишньої фабрики «Іква», що розташоване по АДРЕСА_1 , часто вживав спиртні напої. Труп ОСОБА_6 був виявлений за місцем його проживання.

Крім того, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 повідомили, що бачили як близько 13 години 13.09.2021 ОСОБА_6 крав ягоди малини на городі в ОСОБА_3 , а останній наніс йому кілька ударів палицею. Після цього ОСОБА_6 пішов у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що зі слів обвинуваченого йому стало відомо про те, що 13.09.2021 ОСОБА_6 крав з його ділянки ягоди малини;

- даними, що містяться у проколах огляду місця події від 14.09.2021 та 15.09.2021 з таблицями ілюстрацій та відеозаписами до них, якими зафіксовано обставини за яких виявлено труп ОСОБА_6 , оглянуто його. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено сліди накладення речовини бурого кольору (надалі РБК), зроблені з поверхні на дерев`яній тумбі, два кухонні ножі, сліди просякання вологої РБК біля ліжка, сліди просякання вологої РБК на матраці, слід нашарування РБК на сумці, бризки РБК на стіні біля ліжка;

- даними протоколу обшуку від 14.09.2021 за місцем проживання ОСОБА_3 за результатами якого було виявлено та вилучено дерев`яну палицю із нашаруванням речовини бурого кольору;

- висновком судової медичної експертизи № 783 від 14.10.2021 у відповідності до якого у ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 встановлені такі зміни травматичного походження: голови відкрита черепно-мозкова травма, з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під тверду мозкову оболонку над лівою півкулею, з обмежено-дифузними крововиливами під м`яку мозкову оболонку, ділянками забою сірої та білої речовини обох півкуль, крововиливами у шлуночкові систему мозку та його стовбур; масивним крововиливом у м`які тканини та п`ятьма ранами; грудей закрита тупа травма з повними поперечними лівобічними переломами трьох ребер, двома синцями; кінцівок - два синці правої, чотири синці та три садна лівої верхньої кінцівок; два синця правої та садно лівої нижньої кінцівок. Всі вказані вище тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_6 прижиттєво, незадовго до настання смерті. Відкрита черепно-мозкова травма у потерпілого виникла від множинних поліморфних, забійних ран різної величини і властивостей. Всі рани, зважаючи, на їх морфологічні властивості, заподіяні від різної по силі, локальної динамічної, не менше п`яти разової дії тупого продовгуватого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, якій притаманні властивості циліндра.

Травматичні зміни ділянки голови, є слідами прикладання сили, що обумовила черепно-мозкову травму у ОСОБА_6 , тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо. Кожний удар в ділянку голови потерпілого, що призводив до траматизації тканини, незалежно від того, чим він наносився (рукою, ногою чи іншими тупими предметами), посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньочерепної кровотечі, травматизації головного мозку та його оболонок і створював реальну небезпеку для життя, в момент їх спричинення, тому вказані вище ушкодження ділянки голови, стосовно живих осіб та згідно з п.п. 2.1.2 і 2.1.3 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належать до тяжких.

Смерть ОСОБА_6 настала від просторового внутрішньо-черепного підоболонкового та внутрішньо-мозкового крововиливу, наступного набряку речовини головного мозку, його стиснення (компресії) і дислокації стовбура мозку з порушенням життєвоважливих функцій. Між спричиненою ОСОБА_6 травмою речовини головного мозку і його оболонок та настанням його смерті існує прямий причиново наслідковий зв`язок. Проміжок часу між спричиненням травматичних змін головного мозку і його оболонок та настанням смерті ОСОБА_6 може становити кілька десятків хвили. Смерть ОСОБА_6 настала приблизно за 8-16 годин до моменту їх дослідження і описання;

- висновком судової-медичної експертизи №52 від 24.09.2021 у відповідності до якої на клапті шкіри з лівої тім`яно-потиличної ділянки голови трупа ОСОБА_6 виявлено три наскрізні ушкодження у вигляді забійних ран, заподіяних не менш як триразово дією тупого подовгуватого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, якій притаманні властивості циліндра;

- висновком судової гістологічної експертизи № 1010 від 07.10.2021 у відповідності до якої встановлено патоморфологічні зміни внутрішніх органів ОСОБА_6 : набряк-набубнявіння головного мозку. Морфологічні ознаки забою сірої та білої речовини головного мозку. Вогнищеві крововиливи в речовині моста головного мозку, довгастого мозку, вогнищевий крововиливи в ділянці гліального рубця в речовині головного мозку. Субарахноїдальний крововилив в проекції півкуль головного мозку, довгастого мозку, крововиливи в м`яких тканинах голови з мінімальними початковими проявами клітинної реакції. Слабо виражені прояви шокової реакції в печінці, нирках. Вогнищеві крововиливи, помірний набряк в легенях. Дистрофічні зміни печінки, серця;

- висновком судової імунологічної експертизи № 423 від 15.09.2021 у відповідності до якої кров від трупа ОСОБА_6 належить до групи А(11) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком судової імунологічної експертизи № 433 від 21.09.2021 у відповідності до якої кров ОСОБА_3 належить до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/102-21/13533-БД від 09.12.2021 відповідно до якої встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109-21/10495-БД від 20.12.2021 відповідно до якої встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1), які наведені в таблиці 1.1, додаток 1;

- висновком судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/13532-БД від 21.01.2022 у відповідності до якого на поверхні дерев`яної палиці, вилученої по місцю проживання ОСОБА_3 , виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами, що збігаються із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 298 від 22.10.2021 у відповідності до якого у вилученій під час огляду місця події речовині бурого кольору виявлено кров людини, яка може належати ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 299 від 22.10.2021 у відповідності до якого у вилученій під час огляду місця події речовині бурого кольору з вирізки матраці знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_6 не виключається;

- висновками судово-медичних експертиз № 440 від 02.11.2021 та № 315 від 09.11.2021 у відповідності до яких на вилучених під час додаткового огляду місця події черевиках виявлено кров людини, яка може належати ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 441 від 02.11.2021 у відповідності до якого на вилученій під час огляду місця події сорочці знайдено кров людини, яка може належати ОСОБА_6 ;

- висновками судово-медичних експертиз № 322 від 18.11.2021 та № 323 від 19.11.2021 у відповідності до яких у зрізах нігтьових пластин з правої та лівих рук та виявлених у тампонах змивах з рук ОСОБА_6 слідах виявлено домішки крові та клітини, які допускається що можуть належати ОСОБА_3 ;

- висновками судово-медичних експертиз № 501 від 10.11.2021 та № 327 від 17.11.2021 у відповідності до яких у слідах на піджаку, штанах, верхній сорочці, які належали потерпілому, знайдено кров. У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб в одних і тих же слідах, походження домішки крові у вказаних слідах особи, якою міг бути громадянин ОСОБА_3 не виключається;

- висновками судово-медичних експертиз № 443 від 28.10.2021 та № 317 від 09.11.2021 у відповідності до яких виявлена кров на простирадлі, вилученому під час обшуку, проведеному за місцем проживання ОСОБА_3 знайдено кров, що може походити від особи, для крові якої властиві виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості належати крові потерпілому ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.09.2021 року з таблицями ілюстрацій, відеозаписом на оптичному носії DVD-R, відтвореному у судовому засіданні, відповідно до якого, у ході проведення з підозрюваним ОСОБА_3 слідчого експерименту 30 вересня 2021 року він чітко деталізував і відтворив механізм та спосіб нанесення ним ударів ОСОБА_6 , при цьому чітко вказав на його положення, їх взаєморозташування та кількість нанесених ударів « раз вдарив по голові і раз по плечах… утримуючи в правій руці макет палиці, замахнувся ним зверху вниз та приставив його до тім`яної ділянки голови статиста, дещо зліва… повернувся корпусом тіла дещо вправо, він в свою чергу приставив макет палиці до лівої лопаткової ділянки… утримуючи макет палиці в правій руці приставив макет палиці перпендикулярно до спини статиста, а саме серединної зони та лопаткових зон… утримуючи в правій руці макет палиці перший раз приставив її до тім`яної ділянки голови статиста, другий раз приставив макет палиці до тім`яно-скроневої ділянки статиста дещо з правої сторони, захоплюючи ділянку чола третій раз приставив макет палиці до тім`яної ділянки голови… утримуючи макет палиці в праві руці підняв її вверх, відтворивши замашистий удар зверху вниз та приклав її до тім`яної ділянки голови статиста…»;

- висновком судово-медичної експертизи №38/738 від 19.01.2022 у відповідності до якого утворення виявлених при розтині трупа ОСОБА_6 ушкоджень, в спосіб та за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 при проведенні з ним слідчого експерименту не виключається;

- висновком судово-психіатричного експерта № 520 від 16.11.2021 відповідно до якого ОСОБА_3 в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину, тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності не страждав, психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 психічними захворюваннями не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів не потребує. Під час скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту не перебував;

- актом огляду №376 спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» ТОР від 16.11.2021 відповіднодо якого на підставі медичного огляду лікарів комісії, даних лабораторного обстеження, матеріалів кримінальної справи, спеціальна медична комісія приходить до висновку, що ОСОБА_3 здоровий.

Вищенаведені експертні дослідження є науково-обґрунтованими, переконливими, виконані висококваліфікованими спеціалістами і сумнівів у суду не викликають. Вказані експертизи в сукупності із вищезазначеними доказами підтверджують факт заподіяння ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_3 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Такий висновок щодо спрямованості умислу обвинуваченого суд робить з врахуванням способу та кількості нанесених обвинуваченим ударів потерпілому, локалізації тілесних ушкоджень на голові потерпілого, поведінки обвинуваченого після вчинення злочину.

Показання обвинуваченого, дані ним в судовому засіданні, наведені ним в протоколі проведення слідчого експерименту від 30.09.2021 щодо механізу та способу нанесення ударів потерпілому узгоджуються з висновками вищезазначених експертиз та показаннями свідків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою.

Також докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Твердження обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень суд розцінює як його бажання уникнути відповідальності за вчинення даного злочину.

Як вбачається з показань обвинуваченого, наданих ним під час слідчого експерименту 30.09.2021, за декілька годин до події між ним та потерпілим був конфлікт у зв`язку із зриванням ОСОБА_6 плодів малини з кущів, розташованих на належній ОСОБА_3 присадибній земельній ділянці.

Тобто, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 мав із потерпілим неприязні відносини. Крім того, про умисел на заподіяння тілесних ушкоджень свідчить характер, знаряддя та механізм ударів: палицею, ряд ударів по тілу та, щонайменше три удари в ділянку голови.

Щодо твердження сторони захисту про те, що висновки експертів: № 783 від 14.10.2021, №52 від 24.09.2021, № 1010 від 07.10.2021, № 1258 від 28.08.2021, №433 від 21.09.2021, № 443 від 28.10.2021, № 317 від 09.11.2021, № 440 від 02.11.2021, № 441 від 02.11.2021, №316 від 09.11.2021, № 975 від 01.10.2021, № 322 від 18.11.2021, № 323 від 19.11.2021, № 501 від 10.11.2021, №327 від 17.2021, №38/783 від 19.01.2022 є неналежними доказами, оскільки вони не містять фактичних даних, на основі яких можна встановити винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Отже, неналежними є докази, які не містять зазначених відомостей.

Дослідивши в ході судового розгляду вищезазначені докази, які сторона захисту вважає неналежними, судом встановлено, що зазначені докази відповідають вимогам ч.1 ст. 91 КПК України.

За таких обставин твердження сторони захисту про визнання усіх цих доказів неналежними і відхилення їх є безпідставним.

Однак, суд відхиляє докази, надані стороною обвинувачення, оскільки вони не містять фактичних даних, на основі яких можна встановити винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, а саме висновки експертиз: № СЕ-19/120-21/10790-Д, № СЕ-19/120-21/10796-Д від 29.10.2021, № СЕ-19/120-21/10793-Д від 28.10.21, № СЕ-19/120-21/10794-Д від 02.11.2021, № СЕ-19/120-21/10797-Д від 02.11.2021, № СЕ-19/120-21/10798-Д від 28.10.2021, № СЕ-19/120-21/10792-Д від 01.11.2021, № СЕ-19/120-21/10903-Д від 27.10.2021, № СЕ-19/120-21/9583-ВТХ від 17.09.2021, № СЕ-19/109-21/10431-БД від 21.12.2021, № СЕ-19/109-21/10493-БД від 23.12.2021, № СЕ-19/109-21/10490-БД від 23.12.2021, № СЕ-19/109-21/10437-БД від 21.12.2021, № СЕ-19/109-21/10502-БД від 22.12.2021, № СЕ-19/109-21/10494-БД від 20.12.2021, № СЕ-19/109-21/10411-БД від 29.12.2021, № СЕ-19/109-21/13535-БД від 20.12.2021, № СЕ-19/109-21/13534-БД від 20.12.2021, № СЕ-19/109-21/132536-БД від 31.01.2022, № СЕ-19/109-21/10500-БД від 24.12.2021, № 1258 від 28.09.2021, № 432 від 21.09.2021, № 300 від 21.10.2021, № 444 від 27.10.2021, № 442 від 27.10.2021, № 301 від 21.10.2021, № 316 від 09.11.2021, № 309 від 05.11.2021, № 310 від 10.11.2021, № 311 від 05.11.2021, № 312 від 10.11.2021, № 324 від 15.11.2021 та протоколи НСРД, а саме протоколи за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протокол огляду відеозаписів від 16.02.2022.

Також суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про визнання неналежними доказами процесуальні документи, надані стороною обвинувачення, оскільки такі доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у період з 13 години 13 вересня 2021 року по 02 годину 14 вересня 2021 року. Дані твердження не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовані даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 30.09.2021 з участю ОСОБА_3 , де обвинувачуваний вказав, що близько другої години ночі пішов до ОСОБА_6 щоб попросити прощення і примиритися з потерпілим. Дані твердження обвинуваченого стороною обвинувачення не спростовані в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 , завдаючи щонайменше три удари в ділянку голови потерпілого, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та міг передбачити суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомого припускав їх настання, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Що стосується доводів захисника, які зводяться до того, що сторона обвинувачення дала неправильну правову оцінку діям засудженого, що призвело до помилкової їх кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки діями обвинуваченого керував мотив захисту свого життя і здоров`я, засуджений діяв в межах необхідної оборони з перевищенням її меж, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України то суд зазначає, що за нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

На відміну від цього, умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України), має свою особливу ознаку - обстановку його вчинення, тобто наявність у особи необхідної або уявної оборони.

Відповідно до положень ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна. Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

При цьому, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що до приміщення де проживав потерпілий, потрапив о 02 годині з метою помиритися. Потерпілий, маючи в руках ніж, перегородив йому вихід з приміщення та притулив ніж йому до шиї, від потерпілого було чути запах алкоголю, злякавшись потерпілого, він побачив на підлозі палку, яку взяв та з метою самозахисту наніс нею три удари по голові ОСОБА_6 .

Версія сторони захисту про те, що потерпілий мав у руках ніж, що встановлено з показів ОСОБА_3 та узгоджується з результатами огляду місця події 14 вересня 2021 року, обвинувачений позбавив життя ОСОБА_6 у зв`язку з необхідністю відвернути суспільно небезпечне посягання потерпілого, котрий напав на нього із ножем, суд вважає неспроможною.

Так, відповідно до висновку експерта № 783 від 14 жовтня 2021 року незадовго до настання смерті ОСОБА_6 у значній кількості вживав алкогольні напої, що підтверджується встановленою концентрацією етилового спирту у взірці сечі з його трупа 3,15% (проміллє). Утворення внутрішньочерепного під оболонкового крововилиу у ОСОБА_6 стосовно живих осіб перебігало на фоні середнього ступеня алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявністю у субдуральній гематомі 2,06% (проміллє) етилового спирту. У такому самому стані алкогольного сп`яніння перебував потерпілий і на час настання смерті, про що свідчить виявлення при судово-токсилогічному дослідженні у взірця крові з його трупа етилового спирту в концентрації 1,96% (проміллє). Під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілий захищався, закриваючись від ударів руками, що підтверджується наявністю властивих для самозахисту ушкоджень, тобто потерпілий в цей проміжок часу міг виконувати і виконував активні самостійні дії у обмязі, що дозволяли його стан та обставини. Разом з тим, після спричинення ОСОБА_6 дифузної травми оболонок та речовини головного мозку (крововиливи у шлуночкові систему мозку, його білу та сіру речовину півкуль та стовбуру мозку; обмежено-дифузні крововилив під м`яку мозкову оболонку), яка зазвичай супроводжується втратою свідомості (мозковою комою), людина не може виконувати цілеспрямовані дії.

З протоколу огляду місця події від 14.09.2021, проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 вбачається, що труп був одягнутий у костюм з бавовни сірого кольору. У правій зовнішній кишені піджака був виявлений багатофункціональний ніж. У внутрішній кишені лівої поли знаходився ніж із пером з білого металу та чорною рукояткою.

Отже, даними доказами спростовуються доводи обвинуваченого про те, що потерпілий мав у руках ніж, він позбавив життя ОСОБА_6 у зв`язку з необхідністю відвернути суспільно небезпечне посягання потерпілого, котрий напав на нього із ножем.

Тобто, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження обставини, що потерпілий мав у руках ніж, про це було повідомлено лише самим обвинуваченим.

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи № 975 від 01.10.2021 при судово-медичній експертизі у ОСОБА_3 виявлені садно правого стегна, садна та сліди їх загоєння у вигляді ділянок гвперпігментації шкіри обох гомілок. Вид та морфологічні властивості виявлених в ОСОБА_3 ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів з обмеженими травмуючи ми поверхнями і мають кількатижневу (близько 4-5) давність. Судово-медичних даних, які б свідчили про можливість утворення виявлених у ОСОБА_3 ушкоджень «при подоланні опору, боротьбі, самообороні», немає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказала, що ОСОБА_6 не був здоровий фізично.

Отже, обвинувачений, завдаючи потерпілому, який на момент вчинення щодо нього протиправних дій був у стані алкогольного сп`яніння, не був фізично здоровий, три удари палицею по життєво важливому органу - голові, усвідомлював, що від таких ударів може спричинити тяжку шкоду здоров`ю потерпілого. Тобто, обвинувачений діяв умисно, та якщо і не бажав, то свідомо припускав, що наслідком таких його дій буде спричинення тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого. З огляду на зазначене, в діях ОСОБА_3 , на думку суду, вбачається наявність непрямого невизначеного умислу щодо спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, оскільки він допускав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій - спричинення тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, при цьому тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто він діяв з невизначеним і непрямим умислом.

Одночасно, в діях ОСОБА_3 має місце необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості, оскільки, завдаючи палицею три удари по життєво важливому органу - голові потерпілого (з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень), він передбачав можливість спричинення тяжкої шкоди останньому і, при цьому, якщо і не передбачав настання смерті ОСОБА_15 від своїх дій, то повинен був і міг передбачити.

Зазначені обставини, на думку суду, вказують на наявність в діях обвинуваченого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121України, що виключають можливість кваліфікації вчиненого ним діяння за ознаками вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, тобто злочину, передбаченого статтею 118 КК України.

Отже, враховуючи ступінь і характер небезпеки, що загрожувала ОСОБА_3 під час суперечки з потерпілим, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 вчиняв таке суспільно небезпечне посягання, яке за своїм характером та об`єктивними проявами могло бути розцінено ОСОБА_3 , як таке, що досягло ступеня суспільної небезпечності, властивого злочину, у зв`язку з чим він міг би перебувати у стані необхідної оборони, а також враховуючи те, що конфлікт між обвинуваченим виник 13.09.2021 близько 13 год на земельній ділянці ОСОБА_3 , потім продовжився за місцем проживанням потерпілого, в результаті якого, відповідно до показань обвинуваченого він о 02 год ночі 14.09.2021 пішов до помешкання потерпілого, з огляду на відсутність відомостей та обставин, які могли свідчити про реальну об`єктивну відмінність співвідношення сил чоловіків, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявне не відведення суспільно небезпечного посягання (нападу на нього саме потерпілим) та захист від цього посягання, а бажання спричинити шкоду ОСОБА_3 (розправитись), тому його дії не становлять необхідної оборони, а відтак не свідчать про перевищення її меж.

А тому суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони в момент спричинення потерпілому ряду ударів по тілу та щонайменше трьох ударів в ділянку голови потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Отже, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її його.

Серед злочинів проти особи, тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілих, становлять особливу небезпеку. Це найтяжчі злочини проти людини. При цьому, закон рівною мірою охороняє життя та здоров`я будь-якої людини, незалежно від її життєздатності (хворої, божевільної, такої, що перебуває в безнадійному стані внаслідок травми, хвороби, тощо), моральних якостей, віку, службового становища, тощо.

Суд також враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до положень ст. 65-67 КК України також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, хворіє, а також обставини, які пом`якшують покарання частково визнав вину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції даної статті.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід відраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Щодо вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений дотримувався умов раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та виконував покладені на нього обов`язки, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому та з огляду на наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання та місця роботи без дозволу суду до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Питання процесуальних витрат по справі слід вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 84, 91, 100, 124, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення: молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/13533-БД від 09.12.2021 в розмірі 1104 (однієї тисячі сто чотири) гривень 56 копійок; молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/13532-БД від 21.12.2021 в розмірі 15520 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень 70 копійок; молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/10495-БД від 20.12.2021 в розмірі 1242 (однієї тисячі двісті сорок двох) гривень 16 копійок.

Речові докази по справі: сліди накладення речовини бурого кольору, зроблені з поверхні на дерев`яні тумбі, два кухонні ножі, сліди просякання вологої РБК біля ліжка, сліди просякання вологої РБК на матраці, слід нашарування на сумці, бризки РБК на стіні біля ліжка, які поміщені у паперові конверти і передані в камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- судок, скляну банку, скляний стакан, пару чоловічих кросівок білого кольору, металеву миску та кухонну вилку, металевий стакан, дві пари чоловічого взуття, чорну чоловічу куртку, троє штанів та сорочку сірого кольору, поліпропіленову каністру, гумові капці, які передані в камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- пачку цигарок із накладенням речовини бурого кольору, дерев`яні палиці, одна з яких із слідами нашарування РБК, які передані в камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- дерев`яну биту та металеву фомку із арматури, чоловічі кросівки чорного кольору, двосторонню куртку чорного кольору з білими полосами, підодіяльник, простирадло, три пари чоловічих штанів, кофту зеленого кольору, сіру футболку та кепку горка, які передані в камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 ;

- кофту світлого кольору, металевий гриф із штанги, кофту світлого голубого кольору, джинси темного кольору, футболку, пару носків білого кольору, сіру футболку, сіру кофту, спортивні штани сірого кольору, резинові тапочки чорного кольору, які передані в камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_16 ;

- дерев`яну палицю, яку 30.09.2021 добровільно надав ОСОБА_17 знищити;

- піджак сірого кольору, штани сірого кольору, сорочка рожевого кольору з трупа ОСОБА_6 , упаковані в сейф пакет ЕХР0457591, металева миска та кухонна вилка, упаковані в сейф пакет 4122747, скляну банку, упаковану в сей пакет 3096073, металевий стакан, упакований в сейф пакет 5411975, скляний стакан, упакований в сейф пакет 5408254, дактилокарту ОСОБА_16 , дактилокарту ОСОБА_3 , дактилокарту ОСОБА_6 , упаковані в сейф пакет 5408255, взірці волосся, мазки з трупа ОСОБА_6 в дев`яти конвертах, чорну чоловічу куртку, упаковану в сейф пакет SUD4019985, три пари штанів, сорочку сірого кольору, упаковані в сейф пакет SUD4019984, пару чоловічих кросівок білого кольору, упаковані в сейф пакет SUD3073156, дві пари чоловічого взуття, упаковані в сейф пакет INZ4017483, гумові капці, упаковані в сейф пакет SUD4019982, сіру кофту, спортивні штани, пару носків білого кольору, упаковані в сейф пакет SUD3071400, простинь, упаковану в сейф пакет KIV4108760, куртку з білими полосами, упаковану в сейф пакет SUD3073162, судок, упакований в сейф пакет 3096114, каністру, упаковану в сейф пакет 3339300, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Тернопільській області знищити;

- пустотілий корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 зразка 1915 року (виробництва Франції), яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Тернопільській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий