Справа № 203/6989/24
Провадження № 1-кп/0203/868/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000015 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом у посаді офіцера відділення напрямків військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор медичної служби», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Майор медичної служби ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у посаді офіцера відділення напрямків військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 -4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в 2024 році, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області та виконуючи завдання, щодо надання медичної допомоги пораненим військовим, під час якої в одного з поранених, випав бойовий припас, а саме корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 без маркування, запал типу УЗРГМ маркуванням «12 76 УЗРГМ УЗЧП 386-60-77», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання та носіння знайдених ним предметів, реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, ще вищевказані предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має, передбаченого законом дозволу на поводження : вищевказаними предметами, поклав їх до свого рюкзаку, здійснивши таким чином придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , 13 листопада 2024 року реалізуючи свій злочинний умисел, спрямованні на незаконне носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що знаходились у його рюкзаку, з Донецької області направився у щорічну відпустку, здійснивши таким чином носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

13 листопада 2024 року у період часу з 22:50 год. по 23:06 год. працівниками поліції проведено огляд місця події, а саме території залізничного вокзалу станцї Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11.За результатами проведеного огляду місця події, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено промислово виготовлений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 без маркування є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини і належить де категорії вибухових пристроїв, промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ з маркуванням «12 76 УЗРГМ УЗЧГ 386-60-77», який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу, вчинивши тим самим носіння, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Своїми діями ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та носінні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та носінні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпечність та ступень тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, його відношення до скоєного, а також ту обставину, що обвинувачений раніше не судимий, працевлаштований, перебуває на військовій службі, позитивно характеризується за місцем проживання.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосування положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1ст. 263 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме у вигляді штрафу.

Питання, щодо речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 - витрати на проведення судової експертизи від 25.11.2024 №СЕ- 19/104-24/46380-ВТХ 1591,80 грн.

Речові докази: предмет, візуально схожий на корпус гранати Ф-1, предмет візуально схожий на запал типу УЗРГМ знищити, 3 диска залишити в матеріалах кримінального провадження

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою

Суддя ОСОБА_1