У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області подання провідного спеціаліста Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, особа без інвалідності, який на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований в с.Чуловичі, Львівського району, Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.02.2023 Городоцьким районним судом Львівської області за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України,-

в с т а н о в и в:

04.03.2025 провідного спеціаліста Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_5 звернулась в суд з даним клопотанням та просить скасувати щодо ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання та направити останнього для відбування покарання, призначеного вироком Городоцького районного суду Львівської області від 27.02.2023.

Подання мотивує тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Городоцького районного суду Львівської області від 27.02.2023 за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вказує, що ОСОБА_3 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не виконує порядок та умови відбування покарання, а також обов`язків, покладених на нього судом, зокрема не з`являється на планові реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, внаслідок чого йому були винесені неодноразові письмові попередження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував письмове клопотання про розгляд подання без його участі (а.с.102)

У судове засідання представник Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області не з`явився, 12.03.2025 подали заяву про розгляд подання за відсутності представника органу пробації, підтримали доводи викладені в поданні, просили подання задовольнити (а.с.98).

Засуджений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні подання, оскільки в матеріалах особової справи містяться його письмові пояснення від 24.02.2025, у яких повідомив орган пробації місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 26.02.2025 закінчився строк встановлений вироком суду.

Оглянувши матеріали подання, взявши до уваги думку засудженого та його захисника, вивчивши особову справу засудженого, суд дійшов до наступного висновку.

Підставою для звернення з даним клопотанням до суду стало те, що засуджений ОСОБА_3 ухиляється від відбування покарання з випробуванням та не виконує покладених на нього судом обов`язків, а саме неодноразова неявка на реєстрацію у встановлений день без поважних причин, які документально не підтверджені.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначенихст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів справи, а саме із письмових пояснень ОСОБА_3 від 24.02.2025 вбачається, що останній 03.12.2024 не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував в резервному батальйоні військової частини НОМЕР_1 . 17.12.2024, 07.01.2025, 21.01.2025, 04.02.2025 та 18.02.2025 проживав в АДРЕСА_1 , доглядав хвору матір, де на даний час продовжує проживати.

Разом з тим, наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_3 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Крім того, 26.02.2025 закінчився строк встановлений вироком Городоцького районного суду Львівської області від 27.02.2023.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, вважає, що такі факти не підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує, що засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_3 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене, та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання та з урахуванням того, що закінчилися строки, а тому суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання провідного спеціаліста Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Городоцького районного суду Львівської області від 27.02.2023 стосовно ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1