Справа № 202/2723/25
Провадження № 1-кс/202/2239/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

26 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000017 від 19.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 2107, 1984 року випуску, білого кольору, легковий седан - В, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки ВАЗ 2107, 1984 року випуску, білого кольору, легковий седан - В, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , Миколаївським МРЕВ ВДАІ 01.04.2004, шляхом заборони розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 19.03.2025 року о 13.39 год. до чергової частини ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що працівником батальйону патрульної поліції біля будинку № 48 по вул. Свободи в с. Яцьківка Лиманської ТГ Краматорського району Донецької області зупинено автомобіль марки ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки зазначеного транспортного засобу працівником поліції виявлена невідповідність між свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль та номером кузова.

19.03.2025 року дізнавачем СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області був проведений огляд місця події та виявлено невідповідність між номером кузова, вказаного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та номером кузова, наявного на кузові автомобіля марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вищевказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ім`я ОСОБА_4 були вилучені.

19.03.2025 року СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача вилучений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів, забезпечення проведення судових експертиз, прокурор просить накласти арешт на вилучені речі відповідно до ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор та володілець майна не з`явилися.

Дізнавачем ОСОБА_6 була надана заява про розгляд клопотання без його участі.

Також в матеріалах клопотання наявна заява володільця майна ОСОБА_5 , в якій він просить розглянути клопотання без його участі через неможливість прибути в судове засідання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 19.03.2025 року дізнавачем СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області був проведений огляд, під час якого виявлено невідповідність між номером кузова, вказаного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також номером кузова, наявного на кузові автомобіля марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Дізнавачем були вилучені автомобіль марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ім`я ОСОБА_4 .

19.03.2025 року СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за вказаним фактом до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, за № 0000017.

Постановою дізнавача від 19.03.2025 року транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеною наявність достатніх підстав вважати, що був вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, і вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу можуть бути доказом такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

Водночас існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, а також приховування, знищення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведено необхідні судові експертизи, а особа, в якої безпосередньо вони були вилучені, - водій ОСОБА_5 чи безпосередній власник майна можуть бути заінтересованими у результатах кримінального провадження і вчинити дії, що на даному етапі досудового розслідування можуть зашкодити кримінальному провадженню.

З огляду на неявку володільця майна в судове засідання слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати його здатність гарантувати збереження речових доказів та надання їх органу досудового розслідування, зокрема для експертного дослідження.

Отже, враховуючи, що матеріали клопотання прокурора доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а особа, в якої їх було вилучено заперечень проти клопотання прокурора не надала, слідчий суддя вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом відчуження, розпорядження та користування та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ім`я ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження та користування ним.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна, накладення арешту не матиме негативних наслідків, оскільки істина у кримінальному провадженні на сьогодні не встановлена, вилучений автомобіль та свідоцтво зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, носить тимчасовий характер, власник або володілець майна мають право поставити питання про скасування арешту повністю або частково згідно з положеннями статті 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 автомобіль марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, або якщо арешт накладено необґрунтовано мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7