Провадження №1-кп/761/50/2024
В И Р О К

іменем України

24 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, судове засідання у кримінальному провадженні № 0004629 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2015 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з невстановленою особою, направлену на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи відносно якої воно застосоване, при цьому розподіливши між собою злочинні ролі.

Згідно розподілених ролей ОСОБА_7 повинен був через мережу Інтернет, а саме на сайті знайомств «ukr.go», познайомитись із дівчиною та домовитись про зустріч за місцем її мешкання з метою в подальшому вчинити напад з ціллю заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а невстановлена особа в свою чергу повинна була сприяти будь-яким шляхом вчиненню ОСОБА_7 кримінального правопорушення. При цьому ОСОБА_7 повинен був придбати, тобто завідомо заготовити предмет ззовні схожий на пістолет для вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном.

Діючи згідно розподілених між собою ролей, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, через мережу Інтернет на сайті «ukr.go» знайшов оголошення з пропозицією знайомства, яке розмістила потерпіла ОСОБА_15 . Користуючись мережею Інтернет, ОСОБА_7 домовився про зустріч 22 квітня 2015 року із ОСОБА_15 за місцем її тимчасового проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 та повідомив про це невстановленій особі.

Продовжуючи свої злочинні дії та утримуючи при собі завідомо заготовлений предмет схожий на пістолет, ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою приблизно о 23 годині 50 хвилин 25 квітня 2015 року прибули до будинку АДРЕСА_4 , в якому тимчасово проживала потерпіла ОСОБА_15 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_7 піднявся на третій поверх п`ятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 , де зустрівся з потерпілою ОСОБА_15 . В цей час невстановлена особа залишалась чекати поряд з під`їздом вищевказаного будинку та очікувала від ОСОБА_7 повідомлення про сприяння у вчиненні кримінального правопорушення.

Увійшовши до приміщення квартири АДРЕСА_3 , за запрошенням потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_7 дістав заздалегідь заготовлений ним предмет ззовні схожий на пістолет та одразу почав погрожувати ним потерпілій і повідомив їй про те, щоб вона лягла на підлогу та повідомила йому про місцезнаходження цінних речей. Також ОСОБА_7 під час погроз потерпілій ОСОБА_15 , зателефонував невстановленій особі та повідомив про те, що йому потрібна допомога у вчиненні кримінального правопорушення. В свою чергу невстановлена особа, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, згідно заздалегідь розподілених між собою ролей, за повідомленням ОСОБА_7 прибула до квартири, в якій знаходився останній та потерпіла ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та діючи згідно розподілених ролей ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я відносно потерпілої ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи наступним майном потерпілої, а саме: грошовими коштами в сумі 1700 гривень; мобільним телефоном марки «Nokia X-2», вартістю 500 гривень, в якому було встановлено сім-карту мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; мобільним телефоном марки «Nokia 1208», вартістю 100 гривень; WI-FI роутером марки «Toto Link», серійний номер 150RT140813401V2.0, вартістю 150 гривень.

А всього ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 2450 гривень. Після чого з місця вчинення вказаного кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Допитаний у судовому засіданні 15 січня 2020 року ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та надав показання, згідно яких зазначив, що в 2015 році (точної дати не пам`ятає) познайомився в мережі Інтернет з дівчиною, яка за грошові кошти надавала послуги сексуального характеру та домовився з нею про зустріч за місцем її проживання в мікрорайоні Нивки (точної адреси не пам`ятає). Перед зустріччю зайшов до магазину, який знаходиться між станціями метро «Нивки» та «Святошино» та купив продукти харчування, які в телефонній розмові попросила придбати дівчина. Зустрівшись приблизно о дев`ятій-десятій годині вечора, вони сиділи випивали, розмовляли про інтимні стосунки між ними. Розмова тривала хвилин двадцять, потім дівчині хтось зателефонував, вона почала сваритись з кимось по телефону та у неї зіпсувався настрій. Після вказаної розмови, перебуваючи під впливом емоцій, та на думку ОСОБА_7 , легких наркотиків, почала сваритись і з ним. Не бажаючи продовжувати спілкування ОСОБА_7 віддав дівчині 500 гривень та пішов по своїх справах. Пізніше до нього, ОСОБА_7 , за місцем його проживання у м. Бровари Київської області, приїхали працівники поліції, затримали його та повідомили, що це ніби то він зв`язав та пограбував дівчину, з якою він попередньо зустрічався. Зазначив, що не домовлявся ні з ким про напад на потерпілу, не погрожував потерпілій пістолетом та грабував її. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю заперечив та просив суд виправдати його.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає цілком зрозумілою, оскільки обвинувачений таким чином здійснює свій захист та бажає уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд, провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка підтверджується наступними доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 квітня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_15 повідомила Шевченківське РУ ГУМВС України в м. Києві про те, що 23 квітня 2015 року близько 00 год. 05 хв. в кв. АДРЕСА_3 , невідомі особи, погрожуючи предметом схожим на пістолет, заволоділи грошовими коштами в сумі 1700 гривень, двома мобільними телефонами «Нокіа Х2», «Нокіа 1208» та WI-FI роутером;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25 квітня 2015 року, з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 , в присутності понятих, впізнала особу з табличкою №3 ( ОСОБА_7 ), як особу, яка 23 квітня 2015 року приблизно о 00 год. 10 хв., за адресою: АДРЕСА_5 , спільно з невідомим їй чоловіком, під загрозою застосування предмету схожого на пістолет заволоділи грошовими коштами в сумі 1700 гривень, двома телефонами марки «Nokia X-2» та «Nokia 1208»;

протоколом огляду місця події від 23 квітня 2015 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_15 , яка надала дозвіл на проведення відповідної слідчої дії, оскільки, відповідно до Договору оренди від 20 квітня 2015 року є орендарем квартири АДРЕСА_3 , оглянуто вказану квартиру АДРЕСА_3 . Вхід до оглядаємої квартири має двоє дверей, замки на яких не мають пошкоджень. При відкритті вхідних дверей в квартирі міститься коридор, в якому ліворуч знаходиться вхід на кухню. На кухні по середині розміщений стіл, на якому знаходиться пляшка з рідиною (вином) марки «CHARDONNAY», об`ємом 0.7 л. Біля правої стіни кухні розміщений холодильник, на якому під час огляду виявлено зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia», дріт якого має пошкодження, а саме перерізаний. У коридорі, на відстані приблизно 50 см від входу на кухню, розташований вхід до кімнати № 1. У кімнаті № 1 загальний порядок речей не порушений. Навпроти вхідних дверей розміщена шафа, яка має двоє розсувних дверей, які мають дзеркала на всю висоту дверей.

Праворуч від шафи розміщено вхід до кімнати № 2. У вказаній кімнаті № 2 загальний порядок речей не порушений. У правій стіні знаходиться вмонтована шафа із розсувними дверима. Біля правої стіни розміщений диван, на якому знаходиться чорна шкіряна сумка.

В ході огляду застосовувався магнітний порошок, при застосуванні якого на пляшці вина на кухні виявлено та вилучено два папілярних узори (№ 1, № 2), на склі розсувних дверей шафи у коридорі виявлено та вилучено три сліди папілярних узорів (№3, №4, №5), із TV-&&& у кімнаті № 2 виявлено та вилучено слід папілярного узору № 6, із пульту дистанційного управління із кімнати № 2 вилучено один слід папілярного узору № 7. На вхідних дверях № 2 до квартири, на внутрішній стороні виявлено та вилучено сліди папілярних узорів №№ 8-11. На коробці WI-FI роутера виявлено та вилучено слід папілярного узору № 12.

Всього під час огляду було виявлено та вилучено: дванадцять слідів папілярних узорів, одну пляшку вина «CHARDONNAY», один зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Nokia»;

протоколом огляду місця події від 25 квітня 2015 року, відповідно до якого слідчим СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності понятих, за участю ОСОБА_7 , оглянуто приміщення службового кабінету № 32 по вул. Баумана, 4 в м. Києві.

У вказаному службовому кабінеті за вищевказаною адресою розміщено чотири столи. На столі, який розташовано біля лівої сторони від вхідних дверей до кабінету # 32, виявлено мобільний телефон марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 . В середині мобільного телефону знаходиться сім-картка мобільного оператора «Life» НОМЕР_4 . ОСОБА_7 підтвердив, що вказаний мобільний телефон марки «Lenovo» із сім-картою оператора «Life» належать йому.

В ході огляду було вилучено мобільний телефон марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора «Life» НОМЕР_4 ;

протокол огляду предмету від 05 червня 2015 року, відповідно до якого слідчим СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_17 проведено огляд мобільного телефону марки «Lenovo», модель «BL209», в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_7 . При натисканні комбінації «*#06#» на дисплеї з`явилось зображення з написом «ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ». При натисканні на дисплеї на значок із зображенням телефонної слухавки, який розташований у нижньому лівому куті дисплею, на екрані з`явилось зображення. При візуальному огляді даного зображення встановлено, що на даному зображенні знаходяться вхідні - вихідні дзвінки, знизу зображені значки з найменуваннями «Телефон», «Контакты», «Сообщения», «Инфоцентр». Під час огляду вказаного телефону, серед іншого, у розділі «Сообщения» виявлено повідомлення від 22 квітня 2015 року 23:14, від абонента НОМЕР_5 під найменуванням « ОСОБА_18 » з текстом «Я на берестейке уже брат»;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05 червня 2015 року, яким на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року (справа №761/12684/15-к, справа № 761/12683/15-к) про тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ «Астеліт», вилучено оптичний диск з інформацією з мобільного номеру НОМЕР_6 за період часу з 01.04.2015 по 25.04.2015 та з інформацією абонента з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в період часу з 01.04.2015 по 27.04.2015;

Оглядом роздруківок по номеру мобільного телефону НОМЕР_7 та інформацією абонента з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (мобільний телефон «Lenovo», модель «BL209», який належить ОСОБА_7 ) встановлено, що 23 квітня 2015 року у період часу з 00 год. 09 хв. по 00 год. 19 хв. номер мобільного телефону НОМЕР_7 працював в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_2 , в зоні базової станції, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 70, тобто безпосередньо в районі вчинення кримінального правопорушення. Також вбачається, що за вказаний період часу з номеру мобільного телефону НОМЕР_7 було здійснено наступні дзвінки: о 00 год. 09 хв. було вхідний дзвінок з номеру мобільного телефону НОМЕР_8 (номер мобільного телефону свідка ОСОБА_19 ); о 00 год. 11 хв. вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_9 (номер мобільного телефону ОСОБА_19 , який остання використовувала як контактний номер телефону для сайту «ukr.go» про надання інтимних послуг за грошову винагороду); 00 год. 12 хв. вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_5 (в телефонній книзі мобільного телефону марки «Lenovo», модель «BL209», ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , значиться як « ОСОБА_18 »); 00 год. 13 хв. вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_10 (в телефонній книзі мобільного телефону марки «Lenovo», модель «BL209», ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , значиться як « ОСОБА_20 »); 00 год. 19 хв. вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_5 (в телефонній книзі мобільного телефону марки «Lenovo», модель «BL209», ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , значиться як « ОСОБА_18 »).

Крім того, необхідно зазначати позицію суду щодо досліджених у судовому засіданні наступних доказів.

Судом встановлено, що на час розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Актовим записом про смерть № 468 від 15 березня 2021 року, виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на підставі лікарського свідоцтва про смерть №183/2021 від 10 лютого 2021 року, а тому відповідно її показання не можуть безпосередньо сприйматися в судовому засіданні.

Так, у зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_15 , відповідно до ст.94 КПК України, враховуючи правові висновки, висловлені Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2020 року у справі №766/19891/17, практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Аль-Хавайя і Тахєрі проти Сполученого Королівства», в судовому засіданні було досліджено показання потерпілої ОСОБА_15 , зафіксовані у протоколі її допиту від 23 квітня 2015 року та в протоколі додаткового допиту потерпілої від 26 квітня 2015 року, про те, що 19 квітня 2015 року вона прибула з м. Херсон до м. Києва в метою влаштуватись на роботу, де її знайома ОСОБА_21 допомогла їй орендувати житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 , та вона розпочала пошуки роботи за допомогою мережі Інтернет. 22 квітня 2015 року приблизно о 12 год. 00 хв. на сайті знайомств «ukr.go» створила свій акаунт із назвою « ОСОБА_22 лет». Після розміщення вказаного оголошення їй почали писати чоловіки, серед яких чоловік, який мав акаунт « ОСОБА_23 » та користується номером мобільного телефону НОМЕР_11 або НОМЕР_6 (номер телефону потерпіла ОСОБА_15 уточнила в протоколі додаткового допиту від 26 квітня 2015 року - НОМЕР_6 ), з яким вона домовилась про зустріч. 23 квітня 2015 року, приблизно о 00 год. 30 хв. до неї зателефонував « ОСОБА_24 » та сказав, що він зараз знаходиться в магазині й запитав що потрібно купити, на що вона йому сказала купити пляшку вина і сказала щоб він їй зателефонував коли буде біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , для того щоб вона йому повідомила номер квартири де відбудеться зустріч. Після того як « ОСОБА_24 » зайшов до квартири АДРЕСА_3 , вони пройшли на кухню. Вона, ОСОБА_15 , повернулась до нього спиною, щоб знайти в шухляді штопор для того щоб відкрити пляшку вина марки «CHARDONNAY», яку «Ігор» приніс із собою. Раптом він приставив до її спини предмет, схожий на пістолет, та сказав «мордою в пол». Після чого відразу дістав телефон, комусь зателефонував та сказав «быстро поднимайся на третий этаж». Потім « ОСОБА_24 » повів її до кімнати квартири, поклав на диван обличчям до низу, взяв із розетки зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Nokia» та зв`язав їй вказаним пристроєм руки за спиною. Потім до квартири зайшов ще один чоловік та вони разом із « ОСОБА_25 » почали погрожувати предметом схожим на пістолет та вимагали віддати гроші та цінні речі. Після чого забрали її грошові кошти в сумі 1700 гривень, два мобільних телефони марки «Nokia X-2», вартістю 500 гривень, сім-карту № НОМЕР_1 , та марки «Nokia 1208», вартістю 100 гривень; WI-FI роутер марки «Toto Link», серійний номер 150RT140813401V2.0, вартістю 150 гривень та зникли у невідомому напрямку. Після того, як вказані чоловіки залишили місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_15 ножицями розрізала зарядний пристрій від мобільного телефону, яким були зв`язані її руки та зателефонувала до міліції. Потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що запам`ятала як виглядають обидва чоловіки, які скоїли відносно неї розбійний напад та зможе їх впізнати.

В протоколі додаткового допиту від 26 квітня 2015 року потерпіла ОСОБА_15 додала, що її знайома ОСОБА_19 порадила надавати інтимні послуги за грошову винагороду та пообіцяла надати допомогу у пошуку клієнтів. Зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_19 розмістила оголошення із даними « ОСОБА_26 » про надання інтимних послуг за грошову винагороду на сайті «ukr.go», вказала контактний номер телефону НОМЕР_12 . Після домовленості ОСОБА_19 направляла клієнтів до ОСОБА_15 22 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_19 зателефонувала до неї та повідомила, що має приїхати клієнт, який писав з акаунту « ОСОБА_23 » та користується номером мобільного телефону НОМЕР_6 . З приводу надання в протоколі допиту від 23 квітня 2015 року відомостей про те, що сама вела телефонні розмови з чоловіком, який назвався « ОСОБА_24 », повідомила, що розгубилась та була в шоковому стані.

Показання потерпілої ОСОБА_15 є детальними, логічними, послідовними та переконливими, узгоджуються із наведеними вище та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 квітня 2015 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25 квітня 2015 року, а тому суд вважає ці показання достовірними та бере їх за основу при ухваленні вироку.

Також судом було допитано свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні 31 січня 2024 року, яка надала показання, відповідно до яких зазначила, що на момент події проживала у м. Києві. З потерпілою ОСОБА_15 була знайома давно та мала надати їй допомогу в пошуку роботи. Зранку (як виявилось пізніше на наступний ранок після пограбування, точної дати не пам`ятає) телефонувала ОСОБА_15 , оскільки домовлялись попередньо про зустріч, однак остання не відповідала на дзвінки, тому, занепокоївсь ОСОБА_21 поїхала за місцем проживання ОСОБА_15 та виявила там її заплакану. Зазначила, що ОСОБА_15 розповіла їй про те, що вчора (22 квітня 2015 року) в мережі Інтернет познайомилась з чоловіком та запросила його до себе додому в гості, після чого останній її пограбував. Точного переліку викраденого майна не знає, однак точно пам`ятає, що в потерпілої викрали телефон. Також зазначила, що ОСОБА_7 чи іншу особу, яка за версією обвинувачення вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 , вона не бачила, оскільки не була очевидцем подій, однак потерпіла ОСОБА_15 розповіла їй про те, що сталось.

Оскільки потерпіла ОСОБА_15 померла, тому суд у відповідності з вимогами ст. 97 КПК України покладає в основу вироку показання свідка ОСОБА_21 , якій ОСОБА_15 за життя розповідала про обставини розбійного нападу на неї.

Також судом в ході судового слідства досліджені Висновок експерта від 06 травня № 722 та Висновок експерта від 10 червня 2015 року № 937, які суд виключає їх з переліку доказів, оскільки вказані докази за своїм змістом не мають жодного доказового значення.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував отримані і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України є доведеною поза розумним сумнівом. На думку суду по справі зібрано достатню кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини.

При цьому доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_7 інкримінованого йому складу кримінального правопорушення детально перевірено судом в перебігу судового слідства, проте, виходячи з викладеного вище, вони не знайшли свого підтвердження та цілком спростовані наведеними вище належними та допустимими доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Виходячи із зазначеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у тому, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий, неодружений, непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таке покарання стосовно ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, в строк призначеного покарання ОСОБА_7 необхідно зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 25 квітня 2015 року по 06 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з огляду на наступне.

Так, частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

В той же час, відповідно до пункту 106 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Крім того, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Крім того, згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні вчинив кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року та утримувався під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 25 квітня 2015 року по 06 листопада 2015 року, термін попереднього ув`язнення останньому слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня фактичного взяття його під варту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 25 квітня 2015 року по 06 листопада 2015 року включно, зарахувати у строк призначеного покарання, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора «Life» НОМЕР_4 (передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві) - передати у володіння та розпорядження ОСОБА_7 , пляшку вина «CHARDONNAY», один зарядний пристрій від мобільного телефону марки «Nokia» (передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві) - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1