Справа №577/791/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/617/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання захисника ОСОБА_6 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі на час розгляду кримінальному провадженні № 577/791/20 за його апеляційною скаргою на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2024 про відмову у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами,

установила:

На розгляді апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2024, якою було відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023 за нововиявленими обставинами.

Від захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про тимчасове залишення ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі на час розгляду вказаного провадження з метою надання йому належної правової допомоги, оскільки вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі строком 3 роки, набрав законної сили.

Учасники кримінального провадження належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, від захисника ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, а від ОСОБА_7 будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд клопотання захисника без участі сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання про тимчасове залишення у слідчому ізоляторі задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Положеннями п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК передбачена можливість тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді, а згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК порушене в клопотанні засудженого питання має вирішуватися судом, який ухвалив вирок (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2024 відмовлено засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його заяви про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023 за нововиявленими обставинами.

На вказане судове рішення засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за якою було відкрито апеляційне провадження, а 17.02.2025 постановлено ухвалу про призначення апеляційного розгляду на 14:00 год. 24.06.2025. Крім того, в порядку підготовки до апеляційного розгляду судове засідання призначено проводити в режимі відеоконференції за участю засудженого.

Клопотання захисника про тимчасове залишення засудженого в слідчому ізоляторі на час розгляду вказаного кримінального провадження обгрунтовано необхідністю забезпечення можливості зустрічатися із засудженим з метою надання йому належної правової допомоги, оскільки вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2023, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі строком 3 роки, набрав законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод право на судовий розгляд означає, що кожен може звернутися до суду і йому гарантується розгляд його справи в суді та прийняття рішення щодо нeї в судовому порядку. Водночас особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати свої права без будь-яких перепон чи ускладнень. Доступ до судового захисту без перешкод визначає зміст права на судовий розгляд. Перешкоди в доступі до правосуддя можуть виникати через особливості національного процесуального законодавства країни або через обмеження, передбачені нормами матеріального права. Для ЄСПЛ природа цих перешкод не має принципового значення, що підтверджується практикою суду у випадках, коли встановлено порушення Конвенції. Позиція ЄСПЛ у багатьох справах свідчить, що основною складовою права на суд є право доступу до суду. Це означає, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права. КПК гарантує таку можливість у різні способи, а встановлення правової процедури здійснення тієї чи іншої процесуальної діяльності не може розцінюватися як порушення доступу до правосуддя.

У справі «Воловік проти України» (Volovik v. Ukraine) № 15123/03, рішення від 06.12.2007 (п. 55, 57) ЄСПЛ постановив, що право на судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати обмеженням, проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Це право за своєю природою вимагає державного регулювання, яке може змінюватися залежно від місця і часу, беручи до уваги потреби та ресурси як суспільства, так і окремих осіб. Таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

В рішенні у справі «Грігор`євскіх проти Росії» (Grigoryevskikh v. Russia), 2009, ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції не завжди передбачає право бути присутнім у суді особисто, навіть якщо апеляційний суд має повну юрисдикцію для розгляду справи з точки зору фактів і права (§ 77). Отже, ЄСПЛ підкреслив, що використання засобів відеоконференції per se не становить порушення ст. 6. Суд зазначив, що фізична присутність обвинуваченого в залі суду є вкрай бажаною, проте не є самоціллю. Навпаки, вона слугує вищій меті забезпечення справедливості провадження в цілому («Голубєв проти Росії» (Golubev v. Russia) (ухв.), 2006).

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про тимчасове залишення засудженого в слідчому ізоляторі та вважає, що набрання законної сили вироком суду відносно ОСОБА_7 в іншій справі ніяким чином не впливає на реалізацію ним свого права на захист під час розгляду в апеляційному суді кримінального провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2024.

Зокрема, колегія суддів наголошує, що ОСОБА_7 прийматиме участь у розгляді його апеляційної скарги у даному кримінальному проводженні дистанційно, у режимі відеоконференції під час трансляції з установи, у якій він відбуватиме покарання (дистанційне судове провадження). У разі потреби засудженому та захиснику, без жодних ускладнень і перешкод, може бути забезпечена можливість спілкування за допомогою відповідних технічних пристроїв. Вказане і буде свідчити про те, що право на захист є ефективним і придатним для реалізації на практиці, а право доступу до суду реалізованим.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,

постановила:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4