Справа № 685/202/25
Провадження № 1-кп/685/49/25
В И Р О К

іменем України

12 березня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області кримінальне провадження, внесене 02.02.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ясна Поляна Нестерівського району Калінінградської області російської федерації, громадянин України, із середньою освітою, солдат, колишній водій евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2025 року близько 18 год 00 хв. між ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп?яніння, та неповнолітнім ОСОБА_4 , під час їх перебування на території внутрішнього двору, розташованого за приміщенням колишньої колгоспної контори за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт на побутову тему, у ході якого ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та завдав йому кулаком правої руки в ділянку правого ока та правої брови не менше чотирьох ударів, унаслідок чого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді контузії правого ока, струсу головного мозку, припухлості м?яких тканин, крововиливу на обох повіках правого ока, двох поверхневих ран в ділянці нижнього краю правої брови, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

Наведені вище обставини встановлено органом дізнання, не оспорюються учасниками судового провадження, беззастережно визнані обвинуваченим ОСОБА_3 , що підтверджується його письмовою заявою про визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, обізнаність про обмеження права на апеляційне оскарження, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, написаною у присутності захисника 06.03.2025.

Оскільки станом на час розгляду справи у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані, які би свідчили про зміну обвинуваченим його позиції щодо визнання ним вини та щирого каяття, а також про зміну прокурором його позиції щодо заявленого раніше клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, то на підставі ч.2 ст. 382 КПК України, суд зазначені обставини визнає встановленими.

Відтак, своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в ділянку правого ока та правої брови, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Дослідивши матеріали досудового розслідування, за правилами, визначеними статтями 381 та 382 КПК України, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах кримінального провадження фактичні дані повною мірою підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, час, місце, спосіб вчинення кримінальних поступків, інші обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу, яка їх вчинила.

Так, встановлені органом дізнання обставини умисного спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 під час перебування 01.02.2025 близько 18 год 00 хв. у дворі поблизу колишньої колгоспної контори за адресою: вулиця Центральна у селі Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на фоні виниклого між ними словесного конфлікту, повністю підтверджено, відтак, діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_3 винен у його вчиненні, його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, а тому ОСОБА_3 підлягає покаранню за його вчинення.

Зважаючи на це, у зв`язку із доведеністю вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд вважає за необхідне за цим обвинуваченням ухвалити обвинувальний вирок.

У обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання, зазначено щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18), постанова від 30.10.2018), сформовано підхід, за яким основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У даній справі обвинувальний акт у справі до суду подано із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також разом із заявою обвинуваченого про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, неоспорення встановлених проведеним дізнанням обставин та про згоду на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без виклику учасників судового провадження, про обізнаність з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, написаною у присутності захисника (адвоката).

Оскільки учасники кримінального провадження станом на час розгляду справи не подали заперечень проти розгляду справи за наявними матеріалами, то суд виходить із того, що у справі відсутні відомості, які би свідчили про зміну обвинуваченим його позиції щодо визнання ним вини та щирого каяття, а також про зміну прокурором його позиції щодо заявленого 06.03.2025 клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Факт умисного спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 01.02.2025 близько 18 год 00 хв. під час перебування у дворі поблизу колишньої колгоспної контори за адресою: вулиця Центральна у селі Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на фоні виниклого між ними словесного конфлікту, обвинувачений ОСОБА_3 визнав добровільно, повністю та беззастережно. Так, ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування кримінального проступку добровільно давав зізнавальні пояснення 06.02.2025, надавав зізнавальні показання як підозрюваний, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 04.03.2025, подав 04.03.2025 дізнавачу СД ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 заяву про беззаперечне визнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме вчинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , а також подав прокурору Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у кримінальному провадженні № 0000012 заяву про визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, обізнаність про обмеження права на апеляційне оскарження, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, написану у присутності захисника 06.03.2025.

Суд враховує, що ОСОБА_3 , подавши заяву про згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, повідомив про можливість застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, а отже, визнав вину, щиро кається, сприяв розслідуванню, готовий нести покарання.

Також, ОСОБА_3 надав правдиві показання органу дізнання, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує її, бажає виправитись та готовий понести покарання. З урахуванням релевантної практики Верховного Суду, ці обставини свідчать про його щире каяття.

Зазначені обставини відображені у матеріалах кримінального провадження та підтверджують наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щирого каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 його протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у повному визнанні своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, сприянні його розкриттю, повному визнанні і неоспорювані обставин, встановлених дізнанням.

Відтак, суд вважає встановленим, що у цій справі обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання, у обвинувальному акті зазначено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначену обставину ОСОБА_3 добровільно і беззастережно визнав.

Відтак, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом має бути враховано суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 на час розгляду справи несудимий в силу ст. 89 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою-характеристикою, виданою 17.02.2025 виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за вих. № 64, є солдатом військової служби за призовом під час мобілізації, колишнім водієм евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини, за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе задовільно, що підтверджується службовою характеристикою, виданою командиром військової частини, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога не перебуває, у лікаря психіатра КНП «Теофіпольська БЛ» під динамічним спостереженням не перебуває, що підтверджується довідками КНП «Теофіпольська БЛ» від 11.02.2025.

Обставин, які би виключали можливість покарання обвинуваченого за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд не виявив.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд ураховує, що правовими приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених і запобігання вчиненню ними нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно з якими, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, наявність обставини, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння), наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), наявність неповнолітнього потерпілого від правопорушення, обставини та обстановку вчинення правопорушення, застосувавши закон про кримінальну відповідальність у редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного призначити за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує, що таке покарання повністю узгоджується із позицією обвинуваченого щодо готовності понести покарання у виді штрафу, висловленою ним у заяві про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, відповідає принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до обвинувального акта, витрати на залучення експерта відсутні, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався. Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено. Майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відповідно до обвинувального акта, відсутня.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 53, 89, 65, 66, 67, 125 КК України, статтями 3, 8, 17, 22, 23, 84-89, 91-94, 100, 368, 370, 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот гривень) 00 коп.

Відповідно до положень ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_8