СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1853/25
ун. № 759/6648/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001152 від 30.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серединка Бершадського р-ну Вінницької обл., громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 знаходиться клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002498 від 02.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді 0001152 від 30.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001152 від 30.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2025, приблизно о 20 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по вул. Робітнича, 2-А у місті Києві, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан і відповідно знаходячись в умовах воєнного стану, відкрито викрав чуже майно, що належить неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 3500 гривень.

Так, 30.03.2025 приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 йшов по вул. Робітничій в м. Києві в напрямку свого місця проживання до АДРЕСА_2 , та в цей час помітив двох раніше невідомих йому неповнолітніх хлопців, які в той час йшли вздовж дороги попереду нього та розмовляли.

Продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 раптово підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та рукою завдав удар в область обличчя на що неповнолітній потерпілий почав чинити опір. Однак ОСОБА_4 на галас неповнолітнього ОСОБА_7 залишити його в спокої та дії останнього на чинення опору не відреагував та продовжував вчиняти свої протиправні дії,

Таким чином, з метою подолання опору неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повалив останнього на землю, внаслідок чого у неповнолітнього ОСОБА_7 з кишені куртки випав мобільний телефон, та не маючи офіційного джерела доходів, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, раптово вирішив заволодіти майном неповнолітнього ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 підняв із землі мобільний телефон марки «Infinix» синього кольору, вартістю 3500 грн., який в свою чергу неповнолітній ОСОБА_7 намагався забрати назад, однак ОСОБА_4 все ж вихопив з рук останнього мобільний телефон і, побоюючись бути затриманим та притягнутим до відповідальності за його дії з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд, чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зауважив, що необхідно врахувати молодий вік підозрюваного та причини конфлікту, а саме: ОСОБА_4 не відшуковував жертву, а просто йшов по вулиці, потерпілий з другом сміялися, він подумав, що насміхаються над ним і почав з`ясовувати стосунки, що перешло в бійку, а надалі переросло в грабіж.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив що наміру переховуватись від слідчого чи суду не має.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001152 від 30.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

31.03.2025 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України та 31.03.2025 слідчим слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке останньому повідомлено в порядку діючого КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» передбачає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно п. 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Котій проти України», рішення п. 32 Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 31.03.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив про обставини вчиненого кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наведене дає підстави вважати встановленим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ст. 177 Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, метою застосування до останнього запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього (неї) процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відносно неповнолітнього, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тобто враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, ця обставина вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання підозрюваний може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний, який діє по сьогоднішній день. Тобто ОСОБА_4 , користуючись ситуацією в країні та перебуваючи на волі, буде мати змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України. Про ризик переховування від органу досудового розслідування може свідчити й той факт, що підозрюваний відразу після вчинення злочину втік.

ОСОБА_4 хоч і має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а також проживає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_2 , у хостелі, де винаймає ліжко-місце, яке не є постійним, що дозволяє йому вільно покинути місце проживання.

Перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на свідків.

Враховуючи це, у випадку незастосування відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті може зустрічатись з свідками, неповнолітнім потерпілим у кримінальному провадженні, чинити на останніх незаконний вплив, з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів, що в свою чергу негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу, а тому може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Оцінюючи даний ризик, слідчий суддя бере до уваги обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 : фактично без приводу він почав бійку з дванадцятирічними хлопцями, в одного з яких надалі забрав мобільний телефон, яким розпорядився на власний розсуд, що свідчить про його небезпеку для суспільства.

На сьогоднішній день відсутні будь-які медичні застереження щодо унеможливлення перебування підозрюваного в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Враховуючи викладені ризики, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Вивченням особи підозрюваного даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Вищевикладене свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 182 КПК України, враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави в разі, якщо особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), факт вилучення викрадених у потерпілого гаманця з грошовими коштами та інших речей, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому слідчий суддя вважає доцільним, визначити підозрюваному заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України, оскільки саме така застава достатня забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї законом обов`язків.

Визначаючи розмір застави необхідно згідно ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене слідчий суддя вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод» слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді- тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з дня затримання 31.03.2025 до 29.05.2025 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді діє до 29.05.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1