ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/431/25

Провадження № 1-кп/210/379/25

13 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового засідання: перший заступник керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 грудня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001520 відносно:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянка України, має вищу освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштована, має інвалідність 3 групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

та Угоду про визнання винуватості, укладену між першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2024 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебувала за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким приміщені кухні вживали алкогольні напої.

Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 виразив намір завершити спілкування з ОСОБА_5 та покинути приміщення квартири. ОСОБА_6 перейшов до спальної кімнати зібрав свої речі та почав одягатися. Поведінка ОСОБА_6 обурила ОСОБА_5 та викликала у неї гостру неприязнь до ОСОБА_6 і намір на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 03.12.2024 приблизно о 00 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та бажаючи настання таких наслідків, утримуючи в правій руці кухонний ніж, нанесла клинком ножа один удар в область грудної клітини ліворуч ОСОБА_6 , який був звернутий до неї спиною. Після цього ОСОБА_5 пішла в іншу кімнату квартири.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пораненням нижньої долі лівої легені по білягрудинній лінії на рівні 7 ребра, гемопневматорекс, яке за своїм характером відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року№6).

Вищевказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

23 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0001520 відомості про яке внесено до ЄРДР 03 грудня 2024року, укладено угоду про визнання винуватості між першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0001520 від 03.12.2024 року, з одного боку, та між обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .

Угода про визнання винуватості укладена за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_5 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їй обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 КК України України у виді 5 (п`яти) років позбавлення.

Також, сторони узгодили відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинувачену в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 підтримала укладення угоди, зазначила про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не зверталася. Обвинувачена беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_5 цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою. Просив затвердити угоду за його відсутності, та застосувати до обвинуваченої положення с татті 75 КК УКраїни.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: матеріали судових експертиз, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченої, постанови про визнання речових доказів.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 КК України кваліфіковано правильно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 , яка будучи допитаною в суді підтвердила фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнала свою вину, просила суворо не карати. Обвинувачена надала показання, що дійсно нанесла потерпілому клинком ножа один удар в область грудної клітини. Про вчинок шкодує, щиро розкаюється.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи , суд визнає ОСОБА_5 винуватою за частиною 1 статті 121 КК України за ознаками «умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння».

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять) років позбавлення волі та застосувати положення статті 75 КК України - звільнення обвинуваченої в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченій, суд враховує наступне.

Обвинувачена у судовому засіданні щиро розкаялася у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння., вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою вина перебуває (перебувала) у близьких відносинах.

Судом встановлено, що обвинувачена є несудимою особою, має інвалідність 3 групи, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 1 статті 121 КК України, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та узгоджується з положеннями статті 69-1 КК УКраїни.

Остаточне покарання визначено в угоді з урахуванням статті 75, 76 КК України.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_5 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням медичних експертиз відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити з урахуванням статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна - скасувати , відповідно до частини 4 статті 174 КПК України: суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

До обвинуваченої на стадії досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У судовому засіданні прокурор не заявляв про продовження строку дії запобіжного заходу та просив його скасувати.

Підстав для застосування обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство на підставі статті 91-1 КК України не вбачається.

Так за змістом частини 1 статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки.

Тобто, застосування таких заходів є правом, а не обов"язком суду.

Відповідно до статті 337 КПК УКраїни, суд розглядає справу в межах висунутого обвинувачення (ст. 337 КПК України).

Угода про визнання винуватості не містить погодження сторонами обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України. Також встановлено, що потерпілий і обвинувачена припинили стосунки та більше не спілкуються, а злочин вчинено не через домашнє насильство, а саме на фоні надмірного вживання алкоголю.

Суд вважає, що сама по собі ситуація, яка склалася, є травмуючої для обвинуваченої з точки зору її психологічного стану, та враховуючи , що остання має інвалідність, та кається у вчиненому, підстав для застосування таких заходів з ініціативи суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 січня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні №0001520, відомості про яке внесено до ЄРДР 03 грудня 2024року, між першим заступником керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та між обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді домашнього арешту - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року (справа № 210/7061/24 провадження № 1-кс/210/1880/24) , якою накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 03.12.2024 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, 7/34, АДРЕСА_4 , а саме: речовина бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPH-5239520; в`язана кофта, яку поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239521; ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239522; - ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239523; ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239524; мобільний телефон чорно кольору у чорному силіконовому чохлі, який поміщено до сейф-пакету НПУ №CRI1144418. та на майно вилучене в ході проведення огляду місця події 03.12.2024 року в приміщенні КП «Криворізька міська лікарня №1», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вернадського, 141-А, а саме: кофта ОСОБА_5 , яку упаковано до паперового конверту та опечатано биркою №NPP-0118800 - скасувати з набранням вироку законної сили.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року (справа № 210/7061/24 провадження № 1-кс/210/1886/24) , якою накладено арешт на предмет схожий на ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPP-0118798 - скасувати з набранням вироку законної сили.

Речові докази:

Мобільний телефон Айфон 12 у корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити у володінні останнього;

- речовина бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPH-5239520; в`язана кофта, яку поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239521; ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239522; ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239523; ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPV-5239524; предмет схожий на ніж, який поміщено до паперового конверту та опечатано биркою НПУ №NPP-0118798. передані в камеру схову ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанціями 2299, 2298 - знищити після набрання вироку законної сили,

- мобільний телефон чорно кольору у чорному силіконовому чохлі, який поміщено до сейф-пакету НПУ №CRI1144418, та за ухвалою слідчого судді від 20 грудня 2024 року 04 грудня 2024 року (справа № 210/7061/24 провадження № 1-кс/210/1925/24) повернуто обвинуваченій ОСОБА_5 - залишити у володінні останньої.

- кофта ОСОБА_5 , яку упаковано до паперового конверту та опечатано биркою №NPP-0118800. - передану в камеру схову ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5

Матеріали кримінального провадження №0001520 від 03 грудня 2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/431/25, провадження №1-кп/210/379/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1