печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000258, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, що має середню-спеціальну освіту, одружений, офіційно не працює, є волонтером в ГО «Міжнародна правозахисна група «Український мігрант», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , 12 березня 2018 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Лаврської в місті Києві зі сторони вулиці Цитадельної в напрямку площі Слави, зі швидкістю приблизно 80 км/год, яка перевищувала максимально допустиму на даному відрізку 50 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого неподалік будинку № 6 по вул. Лаврській в м. Києві.

В цей час на вказаному нерегульованому пішохідному переході перебував пішохід ОСОБА_8 , який рухався через проїзну частину вулиці Лаврської зліва-направо відносно руху вищевказаного автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 18.1 Правил дорожнього руху:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкод для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п.12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з перевищенням максимально допустимої швидкості руху на даній ділянці дороги, при цьому проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_8 , якого він об`єктивно спроможній був завчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході, що розташований в місті Києві по вулиці Лавській, навпроти будинку №6, здійснив на нього наїзд.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломами склепіння та основи черепа (потиличної, лівої скроневої, лівої частини клиновидної кістки, лівої очниці) та ушкодженням головного мозку (крововиливи під оболонки і в речовину головного мозку), від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 год. 30 хвилин помер в КМКЛ №17.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.4 та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 24.04.2018 старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 та затверджений прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за викладених в обвинувальному акті фактичних обставин.

За наслідками судового розгляду прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, позитивно характеризується, є волонтером, відшкодував спричинену потерпілій шкоду, позицію потерпілої, яка не бажала для обвинуваченого реального позбавлення волі. З урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Також просив звільнити ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

3. Позиція потерпілих.

На стадії досудового розслідування потерпілим у кримінальному провадженні було визнано батька померлого - ОСОБА_11 , натомість у ході судового розгляду, у зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , до справи в якості потерпілої залучено ОСОБА_7 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_8 .

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні надав суду розписку ОСОБА_11 від 27.04.2018, в якій потерпілий зазначив, що ОСОБА_5 відшкодував йому моральну та матеріальної шкоди у розмірі 96000 грн, він не має жодних моральних претензій до ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судових дебатах зазначила, що щодо призначення обвинуваченому покарання погоджується із прокурором, не бажає призначення ОСОБА_5 реального позбавлення волі.

4. Позиція захисту.

Правова позиція сторони захисту відображена у висловленні позиції по суті обвинувачення після роз`яснення змісту обвинувачення, виступі обвинуваченого ОСОБА_5 під час дебатів.

Так, після оголошення прокурором обвинувального акта та роз`яснення судом обвинуваченому суті обвинувачення, ОСОБА_5 зазначив, що свою винуватість у вчиненні злочину визнає, проте показання давати не бажав.

У судових дебатах обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро вибачився перед сім`єю загиблого та просив не позбавляти його волі та права керування транспортним засобом, оскільки він є волонтером, керує автомобілем та йому необхідно здійснювати виїзди у гарячі точки для доставки вантажів, які необхідні для захисників.

Від звернення до суду із останнім словом обвинувачений відмовився.

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

5.1 Показання.

Потерпіла ОСОБА_7 , допитана під час судового розгляду, показала, що вона дізналася, що сталося з її чоловіком в день ДТП, близько першої години ночі. Потерпіла ОСОБА_7 не могла додзвонитися до свого чоловіка - ОСОБА_8 , та в результаті слухавку взяв його батько. Повідомила, що їй не відомі обставини дорожньо-транспортної пригоди, їх очевидцем вона не була. Зазначила, що через тиждень після ДТП приїхала у лікарню із малолітньою дитиною (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.), де обвинувачений ОСОБА_5 особисто приніс їй вибачення за скоєне. Також повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував їй завдану моральну та матеріальну шкоду у повному обсязі у розмірі 96000 грн., що підтверджується розпискою. Також обвинувачений додатково відшкодував кошти на лікування. Наразі жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має.

5.2. Документи

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.03.2018; місце проведення: м. Київ, вул. Лаврська, 6, погодні умови: темна пора доби, без опадів, + 4 градуси; напрямок проведення огляду: від вул. Лейпцизька до пл. Слави; вид події: наїзд на пішохода; місце ДТП: вулиця Лаврська, між буд. № 6 та № 4, на нерегульованому пішохідному переході; проїзна частина: горизонтальна, пряма; вид та стан покриття: асфальтобетонне, зволожене, чисте; нерівностей та пошкоджень не виявлено; дорожнє покриття загальною шириною 14,4 м.; призначено для руху в двох напрямках; число смуг для руху: в напрямку проведення огляду - 2, зустрічного напрямку - 2, ширина роздільної смуги - 0,4 м.; дорожня розмітка: 1.1, 1.5, 1.3, 14.2.1 ПДР України; спосіб регулювання руху на цій ділянці: не регулюється; дорожні знаки: п. 5.35.1, 5.35.2 ПДР України; умови освітленості на даній ділянці шляху: темна пора доби, вулиця освітлена ліхтарями міського освітлення (100%) лише з правої сторони; наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямком руху: не виявлено; загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія: з увімкненим ближнім, дальнім світлом фар: 150 м.; об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч не встановлено; розташування транспортного засобу на місці події: «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 - на першій смузі під кутом. Локалізація пошкоджень транспортного засобу - пошкоджена передня частина зліва, ліва блок-фара, капот над фарою, лобове скло зліва. Сліди шин - не виявлені; інші сліди на дорожньому покритті: пляма бурого кольору у першій смузі перед автомобілем, схожа на кров; наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей і інших об?єктів: осип битого скла біля автомобіля /а.с. 170-178/.

У якості додатків до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.03.2018 року долучені схема ДТП та фототаблиці з місця ДТП /а.с. 179-185/.

Відповідно до відповіді КП «Центр організації дорожнього руху» від 27.03.2018 № 053/04-14/1374 вбачається, що підприємством направлено довідку про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно розташування дорожніх знаків) по вул. Лаврська, 6 в м. Києві, згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 12.03.2018. На вищевказаній ділянці дороги не передбачені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» згідно загальноміської бази даних Дислокації ТЗ РДР станом на 12.03.2018 р. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. відповідно до п. 12.4 «Правил дорожнього руху» /а.с. 189-190/.

Згідно з відповіддю КП електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» від 10.04.2018 № 1108-01.7 вбачається наступне: 1. Зовнішнє освітлення 12 березня 2018 року було увімкнено централізовано на 100% о 18 год. 24 хв. З 01 год. 00 хв. зовнішнє освітлення працювало в черговому режимі (50% освітлювального обладнання було відключено). Повне відключення зовнішнього освітлення відбулось 13.03.2018р. в 05 год. 54 хв., що відповідає Сезонному добовому графіку режиму роботи мереж зовнішнього освітлення м. Києва, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про затвердження сезонного режиму роботи мереж зовнішнього освітлення на території міста Києва» від 14 січня 2009 року №22, із змінами та доповненнями. 2. Ремонтні роботи на вказаній ділянці в даний період часу не проводилися. 3. За даними виробничо-диспетчерської служби, аварій та відключень на даному відрізку мережі зовнішнього освітлення не зафіксовано, заяви про відсутність освітлення не надходили. 4. Існуюча система контролю роботи зовнішнього освітлення м. Києва дає можливість визначити пошкодження всієї вуличної мережі. Контроль роботи окремих світильників існуючою системою не передбачено. 5. З 19 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. 12.03.2018р. зовнішнє освітлення працювало в режимі 100% включення /а.с. 191/.

5.3 Висновки експертів.

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , 1984 р.н., № 982 від 09.04.2018, яка проведена на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 від 18.03.2018, встановлено, що при проведенні експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, забійна рана потиличної ділянки; садна в лобній ділянці; перелом лівого вилично-орбітального комплексу; перелом кісток склепіння та основи черепа (потиличної, лівої скроневої, лівої частини клиновидної кістки, лівої очниці), крововиливи під оболонки і в речовину головного мозку; інші ушкодження: синці і садна на лівій гомілці, крововиливи та часткове розмізчення м`яких тканин лівої гомілки; розрив нижньої порожнистої вени.

Черепно-мозкова травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між нею та настанням смерті існує прямий зв`язок. Інші ушкодження мають ознаки легкого тілесного ушкодження; між ними та настанням смерті прямого зв`язку немає.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з переломами склепіння та основи черепа та ушкодженням головного мозку.

Виходячи з характеру, особливостей та розташування ушкоджень, враховуючи дані медичної карти стаціонарного хворого, на думку експерта, всі ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитись 12 березня 2018 року, близько 20 години (виклик на «швидку» зафіксовано о 20 годині 8 хвилин), в результаті травмування пішохода при зіткненні з автомобілем. При цьому ОСОБА_8 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положені, більш імовірно в динаміці та був зверненим до автомобіля лівою частиною тіла (вірогідна зона первинного контакту на лівій гомілці, представлена ділянкою розмізчення та розшарування м`яких тканин).

Через значний час, який пройшов з моменту отримання ушкоджень до настання смерті (близько 5.5 діб), визначити наявність алкоголю в крові потерпілого на момент травми не є можливим. В перший день (12 березня, о 23 годині 30 хвилин) у ОСОБА_8 було взято кров для токсикологічного дослідження і зіставлено «Акт» № 000005 Визначити можливий стан алкогольного сп`яніння (чи його відсутність) можна тільки після ознайомлення з результатами вказаного дослідження /а.с. 192-196/.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 12-1/664 від 26.03.2018, яка призначена постановою старшого слідчого ОСОБА_9 від 13.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000258 від 13.03.2018, встановлено, що на момент огляду автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані /а.с. 197-206/.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 12-1/665 від 10.04.2018, яка призначена постановою старшого слідчого ОСОБА_9 від 14.03.2018 у кримінальному провадженні № 0000258 від 13.03.2018, встановлено, що: 1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 18.1; 12.4 ПДР України. 2. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом виконання вимог пункту 18.1 ПДР України. 3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, та вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 18.1; 12.4 ПДР України. 5. Причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 18.1 ПДР України /а.с. 207-216/.

5.4. Документи, надані потерпілою стороною

Відповідно до розписки ОСОБА_11 від 27.04.2018 вбачається, що ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_5 моральну компенсацію внаслідок ДТП, яке мало місце 12.03.2018 р., в розмірі 96000 (дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп.. Даною підпискою ОСОБА_11 підтвердив, що не має моральної претензії від ОСОБА_5 .

Клопотання про допит свідків, експертів сторонами не заявлялись.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Встановлені судом фактичні обставини підтверджуються дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні доказами, заперечень щодо належності та допустимості яких сторонами не висловлювалось.

На підставі досліджених судом доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд надходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_5 , які виразились у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за ч. 2 ст. 286 КК України.

7. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приймає визнання ним винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування спричиненої злочином шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

8. Мотиви призначення покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

В постанові від 03.08.2022 у справі № 415/299/20 Верховний Суд дійшов до висновку, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Крім обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, суд також враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений та має постійне місце проживання, офіційно не працює, згідно листа ГО «Міжнародна правозахисна група «Український мігрант», є волонтером, долучив копії подяк за свою діяльність.

Також при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 самостійно відшкодував потерпілій стороні моральну та матеріальну шкоду, надавши грошові кошти у сумі 96000 (дев?яносто шість тисяч) грн., оплачував витрати за лікування ОСОБА_8 , що підтверджується показанням потерпілої у судовому засіданні та наданою представником потерпілої розписки.

На підставі викладеного, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутності обставин, що його обтяжують, особи обвинуваченого та критичного відношення винного до вчиненого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України на строк 4 (чотири) роки.

З урахуванням викладеного, конкретних фактичних обставин кримінального правопорушення та особи винного, який є раніше не судимим, вибачився перед родиною померлого та відшкодував завдану шкоду, є волонтером, позиції потерпілих, які підтвердили відшкодування шкоди, а потерпіла ОСОБА_12 безпосередньо в судовому засіданні зазначала, що не бажає призначення ОСОБА_5 покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає, що мета покарання, визначена в ч. 2 ст. 50 КК України, буде досягнута при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та вважає за необхідне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком, а при встановленні іспитового строку також врахувати тривалість судового розгляду, протягом якого ОСОБА_5 мав належну процесуальну поведінку.

При цьому судом враховано і обставини кримінального правопорушення, а саме керування автомобілем на місцевості, де знаходяться люди. ОСОБА_5 , розуміючи, що на таких ділянках дороги найбільш вірогідна поява пішоходів, та в будь-який момент дорожня обстановка може змінитися, самовпевнено рухався із перевищенням максимально допустимої швидкості та допустив наїзд на ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження, від яких він помер.

З урахуванням викладеного, того, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил Дорожнього руху України, внаслідок якого настала смерть потерпілого, суд вважає, що поведінка обвинуваченого на автошляху є явно небезпечною для оточуючих і тому вважає, що призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки є співмірним зі скоєним кримінальним правопорушенням та наслідками, які в результаті настали, а також є необхідним для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ОСОБА_5 , так і іншими особами.

Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили - відсутні.

Керуючись ст. ст. 124, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строку 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення:

- судово-медичної експертизи № 982 від 09.04.2018 - 1878 грн. 00 коп.;

- судової автотехнічної експертизи № 12-1/664 від 26.03.2018 - 1716 грн. 00 коп.;

- судової автотехнічної експертизи № 12-1/665 від 10.04.2018 - 1716 грн. 00 коп..

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити у ОСОБА_5 .

Цивільний позов відсутній.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1