Номер провадження:1-кп/521/69/19
У Х В А Л А

30 липня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187 та ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сторона обвинувачення в судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на її думку свідчать про їх наявність.

Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний заход у вигляді тримання під вартою, наводячи доводи на підтвердження своєї позиції.

Суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні злочину під час тривання іспитового строку за скоєння іншого злочину проти власності, що з урахуванням відсутності постійного місця роботи у обвинуваченого може свідчити про наявність ризику вчинення іншого злочину ( п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі-Конвенція) звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік обвинуваченого та стан його здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; ступень міцності соціальних зв`язків у місті постійного проживання обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 Конвенції та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд вважає, що вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

При цьому суд приймає до уваги строк перебування обвинуваченого під вартою, що спонукає суд не відміняти можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 30.09.2019 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 96 050 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржені до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів через суд першої інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1