Справа № 362/3365/23
Провадження № 1-в/362/79/25
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеконференції),

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області подання представника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області (далі-орган пробації) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки

встановив:

Представник органу пробації звернулася до суду з вищезазначеним поданням, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджений 12.07.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування якого звільнений з випробовуванням. Засуджений перебуває на обліку в органі пробації з 21.08.2023 по теперішній час. Вказує, що 30.08.2023 засудженому роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, встановлені КВК України та законом України «Про пробацію», відповідальність за ухилення від виконання покладених обов`язків та допущених кримінальних та адміністративних правопорушень, про що відібрано відповідні пояснення та підписку. Також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. 01.10.2024 до органу пробації надійшла ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2024, за якою відмовлено в задоволені подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Однак ОСОБА_4 і надалі систематично порушує покладені обов`язки щодо неявки на чергову реєстрацію до органу пробації (05.12.2024, 09.01.2025, 13.02.2025). На її думку, вищезазначене свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення. З наведених підстав просила скасувати звільнення від відбування вищезазначеного покарання з випробуванням та направити ОСОБА_4 для відбування покарання за вироком суду.

Представник органу пробації до суду не прибув, просив проводити розгляд подання без його відсутності.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що двічі не з`явився на реєстрацію до органу пробації з поважних причин, а саме: 09.01.2025 захворів і телефонував до представника органу пробації, повідомивши про це, а також не з`явився 13.02.2025, оскільки на шляху до органу пробації його було затримано працівниками ТЦК, доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де провів ввесь день. Документально підтвердити даний факт не має змоги, оскільки жодних документів йому надано не було. Просив відмовити у задоволенні цього подання з огляду на поважність його неявки на чергову реєстрацію.

У судове засідання 25.03.2025 ОСОБА_4 не прибув, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд подання без його участі.

Прокурор не наполягав на задоволенні даного подання, оскільки не вбачає у діях засудженого обставин, які б безумовно свідчили про злісне його небажання ставати на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали подання і особової справи, суд дійшов висновків про таке.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2023 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 03.06.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , за якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, КК України, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від відбування кого звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням відповідних обов`язків у порядку ст. 76 КПК України.

Вирок суду набрав законної сили 14.08.2023.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в органі пробації з 21.08.2023 по теперішній час.

30.08.2023 засудженого ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію перший третій четвер кожного місяця. Про це ОСОБА_4 ознайомлено, що підтверджується проставленням його особистого підпису у відповідній графі.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2024 відмовлено у задоволенні подання представника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області (далі-орган пробації) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , а матеріали особової справи повернуто до органу пробації.

Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_4 не прибув на чергову реєстрацію до органу пробації двічі, зокрема: 09.01.2025 та 13.02.2025, після чого надав письмові пояснення, де обґрунтував причини неявки. Між тим,з листка реєстрації вбачається, що 05.12.2024 ОСОБА_4 виконав покладений на нього обов`язок щодо явки на реєстрацію до органу пробації, про що свідчить його короткий підпис у цьому документі.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якій кореспондують положення ч. 1 ст. 166 КВК України, суд направляє засудженого для відбування покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 Розділу ІХ Наказу №272/5 від 29.01.2019 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Ч.ч.1, 2 ст. 166 КВК України обумовлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У силу ч. 4 ст. 166 КВК Україниписьмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як уже зазначено, за період іспитового строку ОСОБА_4 допустив три неявки на реєстрацію. Разом з тим, з листка реєстрації видно, що ці неявки допущені в тривалому розриві в часі.

Наведені обставини, на думку суду, на теперішній час не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення з огляду на те, що протягом іспитового строку він виконує покладені на нього судом обов`язки, неофіційно, але працює, за місцем проживання скарг на нього не надходило, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, у суду відсутні відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності протягом останніх шести місяців.

Суд зауважує, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та інші обставини, які вказують на небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Зважаючи на вищезазначене та встановлені при розгляді подання обставини, враховуючи причини невиконання ОСОБА_4 обов`язків за вироком суду, їхню черговість, відсутність систематичності та пояснення останнього щодо причин неявки, його ставлення до скоєного, враховуючи позицію прокурора, суд вважає, що доцільно відмовити у задоволенні подання через відсутність достатніх даних, які б безумовно свідчили про злісне небажання засудженого ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання з випробовуванням є передчасним.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання представника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області (далі-орган пробації) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 за № 278/2023 повернути до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1