Справа № 227/2269/24
ВИРОК

іменем України

19.12.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро об`єднане кримінальне провадження із обвинувальними актами:

у кримінальному провадженні № 0000163 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024,

у кримінальному провадженні № 0000173 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Добропіллі Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, є особою з інвалідністю 2 групи, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх або непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-BP (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), вчинив кримінальне правопорушення, пов?язане із незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, 06 липня 2024 року, близько 09.20 годин, ОСОБА_6 проходячи по гаражному масиву, розташованого поблизу вул. Калинова м. Добропілля Покровського р-ну. Донецької обл., на узбіччі дороги побачив згорток ізоленти синього кольору.

Розуміючи, що всередині даного згортка знаходиться психотропна речовина, ОСОБА_3 підняв його з землі, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та поклав до кишені надягнених на ньому шортів, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), для власного використання без мети збуту.

Того ж дня, близько 09:30 годин ОСОБА_3 , маючи при собі вищевказаний згорток, рухаючись в гаражному масиві поблизу вул. Калинова м.Добропля, Покровського р-ну, Донецької обл., був зупинений працівниками поліції, з метою перевірки документів посвідчуючих особу, на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» під час чого ОСОБА_3 повідомив, що в нього при собі мається психотропна речовина.

У подальшому, в період часу з 09:59 годин до 10:13 годин, з письмового дозволу ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, був проведений огляд місця події, в ході якого останній, самостійно надав для огляду зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,3411 г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,2748 г., що належить ОСОБА_3 , яку він незаконно придбав та зберігав для особистого використання без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

2-й епізод

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-BP (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), вчинив кримінальне правопорушення, пов?язане із незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, 17.07.2024 року близько 13:00 годин, ОСОБА_3 проходячи по вул. Каті Литвинової в м. Добропілля, Покровського району, Донецької області, на землі знайшов згорток замотаний в ізоленту синього кольору. Розуміючи, що в середині даного згортка знаходиться психотропна речовина, ОСОБА_3 підняв його з землі, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он) та поклав його до правої кишені, одягнутих на ньому шортів, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он), для власного використання без мети збуту.

Того ж дня, близько 13:15 годин ОСОБА_3 , маючи при собі вищевказаний згорток з психотропною речовиною, рухаючись біля будинку № 92, розташованому по вул. Каті Литвинової, м. Добропілля, Покровського району, Донецької області, був зупинений працівниками поліції ВП N°l Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з метою перевірки документів особи, згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», під час чого останній повідомив, що в нього при собі мається психотропна речовина.

В подальшому, в період часу з 14:02 год. до 14:27 год., з письмового дозволу ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, був проведений огляд місця події, в ході якого останній, самостійно надав для огляду згорток в якому знаходиться зіп- пакет з порошкоподібною речовиною масою 0,2321 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1 - он). Маса PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить - 0,1848 г., що, належить ОСОБА_7 , яку він не законно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, не оспорюючи виклад фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище він визнає повністю. ОСОБА_3 пояснив, що розуміючи протиправність своїх дій, двічі знайшов закладки із психотропною речовиною та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 06.07.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 проведено огляд останнього за адресою: Донецька область м. Добропілля, поблизу вул. Калиновій. ОСОБА_3 добровільно видав з сумки згорток синьої ізоленти всередині якого знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яку було вилучено та відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 06.07.2024 визнано в якості речового доказу і передано для зберігання до камери схову ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-24/4842-НЗПРАП від 12.07.2024 надана на дослідження кристалічна речовина масою 0,3411г. містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,2748г.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.07.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 проведено огляд останнього за адресою: Донецька область м. Добропілля, вул. Каті Литвинової, 92. ОСОБА_3 добровільно видав з правої кишені одягнутих на ньому шортів, полімерний згорток всередині якого знаходився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку було вилучено та відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 26.07.2024 визнано в якості речового доказу і передано для зберігання до камери схову ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/105-24/5017-НЗПРАП від 23.10.2023 надана на дослідження речовина масою 0,2321г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,1848г.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії, в межах пред`явленого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за 1-м та 2-м епізодами за ч.1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту;

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, каяття обвинуваченого ОСОБА_3 до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Суд розуміє як активне сприяння розкриттю злочину дії винного, спрямовані на те, щоб надати допомогу органу слідства у розкритті кримінального правопорушення та встановленні фактичних обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до проступків та до нетяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на утримані малолітніх та непрацездатних не має.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді пробаційного нагляду, обвинувачений та його захисник просили призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст. 309 КК.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 4543,68 гривень.

Речові докази:

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,2748г; особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,1848г., що зберігаються в камері схову ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області порядкові номера 768, 758) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8