Провадження №1-кп/523/792/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.01.2025 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 від 08.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Одеського району, міста Роздільна, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 06.07.2024 приблизно о 19 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля супермаркету «Таврія В» за адресою: місто Одеса, вулиця Сергія Ядова, 12, де побачив раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь визначивши об`єкт своїх злочинних дій, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 та шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив останнього передати належний йому мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Мi 7» в корпусі синього кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартістю 5000 гривень, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_4 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому зазначений мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволік свою увагу, утримуючи мобільний телефон потерпілого при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на суму 5000 гривень.

Крім того, 07.07.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля продуктового магазину «Продукти» за адресою: місто Одеса, вулиця Республіканська, 15, де побачив раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь визначивши об`єкт своїх злочинних дій, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 та шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив останнього передати належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Мi 8» imei: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартістю 7000 гривень, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_4 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому зазначений мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволік свою увагу, утримуючи мобільний телефон потерпілого при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_6 на суму 7000 гривень.

Крім того, 09.07.2024 приблизно о 12 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля входу на територію ринку «Летючий Голландець» за адресою: місто Одеса, вулиця Одарія, 3, де побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мала при собі несправний планшетний пристрій марки «ІPad» моделі «A1396» в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_3 , вартістю 10000 гривень, майно якої він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь визначивши об`єкт своїх злочинних дій, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, під вдаваним приводом проведення ремонтних робіт планшетного пристрою потерпілого, а саме заміни входу для зарядного пристрою вказаного гаджету, не маючи реального наміру його здійснювати та повертати планшетний пристрій в подальшому, запевнив ОСОБА_7 передати йому несправний пристрій останньої, який ОСОБА_4 зобов`язувався відремонтувати та повернути потерпілій ОСОБА_7 .

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненою у щирості його дій, не усвідомлюючи дійсних намірів останнього, добровільно передала ОСОБА_4 свій планшетний пристрій марки «ІPad» моделі «A1396» в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_4 , отримавши планшетний пристрій потерпілої ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, домовленостей щодо проведення ремонтних робіт та повернення планшетного пристрою не виконав, на зв`язок з потерпілою не виходив, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_7 на суму 10000 гривень.

Крім того, 11.07.2024 приблизно о 15 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля входу на територію ринку «Летючий Голландець» за адресою: місто Одеса, вулиця Одарія, 3, де побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мала при собі несправний планшетний пристрій марки «IPad» моделі «А1430» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_4 вартістю 9000 гривень, майно якої він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь визначивши об`єкт своїх злочинних дій, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи їх настання, під вдаваним приводом проведення ремонтних робіт планшетного пристрою потерпілої, а саме заміни операційної системи на вказаному пристрої, не маючи реального наміру його здійснювати та повертати планшетний пристрій в подальшому, запевнив ОСОБА_8 передати йому несправний пристрій останньої, який ОСОБА_4 зобов`язувався відремонтувати та повернути потерпілій ОСОБА_8 .

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненою у щирості його дій, не усвідомлюючи дійсних намірів останнього, добровільно передала ОСОБА_4 свій планшетний пристрій марки «ІPad» моделі «А1430» в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_4 .

Після чого, ОСОБА_4 , отримавши планшетний пристрій потерпілої ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, домовленостей щодо проведення ремонтних робіт та повернення планшетного пристрою не виконав, на зв`язок з потерпілою не виходив, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_8 на суму 9000 гривень.

При допиті обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 06.07.2024, перебуваючи у м. Одеса по вул. Сергія Ядова, підійшов до потерпілого та попрохав у нього мобільний телефон марки «Хiaomi», щоб нібито викликати таксі, потім телефон забрав та пішов. У подальшому зазначеним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Також, 07.07.2024, перебуваючи у АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого та попрохав у нього мобільний телефон марки «Хiaomi», щоб нібито викликати таксі, потім телефон забрав та пішов. У подальшому зазначеним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, 09.07.2024 перебуваючи у м. Одеса по вул. Одарія, 3 на ринку «Летючий Голландець» узяв для ремонту у потерпілої планшет марки «IPad», під приводом його ремонту, однак наміру ремонтувати та повертати планшет не мав. Планшет забрав, та у подальшому вказаним планшетом розпорядився на власний розсуд.

Також, 11.07.2024 перебуваючи у м. Одеса по вул. Одарія, 3 на ринку «Летючий Голландець» узяв для ремонту у потерпілої планшет марки «IPad», під приводом його ремонту, однак наміру ремонтувати та повертати планшет не мав. Планшет забрав, та у подальшому вказаним планшетом розпорядився на власний розсуд. Про скоєне щиро кається, шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодував потерпілим у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючою ознакою: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючою ознакою: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь;

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив проступок та нетяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осуднним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також ту обставину, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчинені кримінальних правопорушень, надав суду правдиві покази.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненених кримінальних правопорушень, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяття розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, шкода потерпілим вішкодована у повному обсязі, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням іспитового терміну.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , - не обирався.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позови відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

- за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , - не обирати.

Цивільні позови - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно на ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: планшетний пристрій марки «IPad» моделі «А1430» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_4 та планшетний пристрій марки «ІPad» моделі «A1396» в корпусі білого кольору, імеі: НОМЕР_3 вважати повернутими, мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Мi 7» в корпусі синього кольору, імеі: НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Мi 8» imei: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору - вважати повернутими.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апелляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1