Справа № 545/120/25
Провадження № 1-в/545/43/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про умовно-дострокове звільнення

21 січня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, громадянина України, неодруженого, до засудження не працював, проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

засудженого: 13.02.2015 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, 187 ч. 4, 70 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2016 року зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 03.07.2014 року по 23.04.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, стягнення погашені.

Представник адміністрації виправної колонії, засуджений, у судове засідання не з`явились, просили розгляд подання проводити за їх відсутності, на задоволенні подання наполягали.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджений 13.02.2015 Сумським районним судом Сумської області за ст.115 ч. 2 п. 6, 12, 187 ч.4, 70 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2016 року зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 03.07.2014 року по 23.04.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 03.07.2014 року, кінець строку: 13.09.2027 року. На день розгляду подання невідбутий строк складає: 02 роки 07 місяців 22 дні.

11.06.2024 року на розгляд суду надійшло подання ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 .

Згідно доданої до подання характеристики, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі з 03.07.2014 року. З 27.11.2015 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)». Згідно наданої характеристики, в установі режим тримання не порушує, дисциплінарних стягнень не має. В установі працевлаштований робітником житлової зони, до праці ставиться відповідально. В теперішній час характеризується позитивно. З виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 19 раз, мав 32 стягнення, які достроково зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Має бажання змінити своє життя на краще, бере активну участь у виконанні заходів Індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим та інших виховних заходах, що проводяться в установі.

Приймає активну участь ;у реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених: «Подолання алкогольної залежності», «Правова освіта», «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує. Залучений до проходження модулів «Як ефективно спілкуватись», «Цілепокладання та позитивна життєва перспектива».

Бере участь у роботі фізкультурно-спортивної секції самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну ініціативу в її роботі.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно та робить для себе належні висновки.

Має позитивні плани на майбутнє, хоче звільнитись умовно-достроково, повернутися фа попереднє місце працевлаштування, влаштуватись на роботу, створити власну полину вести правослухняний спосіб життя.

Утримує в чистоті та порядку спальне місце і при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд, дотримується вимог санітарії та гігієни. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, мас достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 71 бал. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 107 КК України) ? 65 балів.

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Сумського районного суду Сумської області від 13.02.2015 року, на невідбутий строк, що складає 02 роки 07 місяців 22 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5