№ 317/893/24
№/п 1-кп/317/239/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000151 від 04.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

18.01.2024 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 286 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, відбуває покарання у ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», початок строку покарання з 17.01.2024 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час, однак не пізніше 27.11.2022, перебуваючи у невстановленому місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення пособництва у підробленні посвідчення, а саме посвідчення водія на його ім`я та в подальшому отримання та використання даного документу, ОСОБА_4 у невстановлений час, однак не пізніше 27.11.2022, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, передав свої анкетні дані та фотокартку невстановленій особі, яка в подальшому виготовила підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений час, однак не пізніше 27.11.2022, перебуваючи у невстановленому місці, отримав від невстановленої особи, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 року, при невстановлених обставинах, у невстановлений час, однак не пізніше 27.11.2022, придбав у невстановленої особи завідомо підроблений документ посвідчення водія НОМЕР_1 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

В подальшому, 04.06.2023 року, близько 10 години 12 хвилин, перебуваючи на автомобільній дорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, на блокпосту 3-08 «Лавра», керуючи автомобілем марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підтвердження права керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С» діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, завідомо знаючи, що дане посвідчення водія, отримане всупереч встановленому законом порядку, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явив інспекторам УПП в Запорізькій області ДПП України підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-23/8457-ДД від 06.06.2023 встановлено, що наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у кримінальних правопорушеннях, що йому інкримінуються, підтвердив, що дійсно вчинив їх при вищевикладених обставинах, пояснив, що у 2020 році йому через інтернет-сайт «Фейсбук» надійшла пропозиція щодо отримання водійських прав, нічого не платив, надав свої документи і чекав на виготовлення посвідчення. На протязі одного чи двох місяців по новій пошті прийшли документи, він сплатив за послуги з виготовлення і послуги пошти 10000 грн., після чого керував автомобілем «МАН» і займався вантажними перевезеннями. У червні 2023 року ОСОБА_4 на автомобілі ДЕУ СЕНС по трасі їхав у м. Запоріжжя, його зупинили працівники поліції на блок-посту і при пред`явленні їм і перевірці документів, працівники поліції виявили, що його посвідчення водія є підробленим і відсутнє у їх базі даних.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права з метою використання його іншою особою, а також за ст. 358 ч.4 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше судимий, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчинених кримінальних проступках, активно сприяв їх розкриттю.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, сукупність та тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність судимості, відбування реального строку покарання у виді позбавлення волі у ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що свідчить про його стійку антисуспільну установку та небажання встати на шлях виправлення, суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, крім застосування ст. 70 ч.1 КК України, застосовує ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням покарання, призначеного ОСОБА_4 за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2024 року, який набрав законної сили 24.09.2024 року, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки до постановлення вказаного вироку суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому остаточного покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого на підставі ст. ст. 124-126 КПК України підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/108-23/8457-ДД від 06.06.2023 року у сумі 1912,00 грн., розмір витрат підтверджується наданою суду довідкою з Запорізького НДЕКЦ МВС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України і призначити йому покарання:

-за ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України - у вигляді одного року обмеження волі;

-за ст. 358 ч.4 КК України - у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст. 70 ч.4 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з врахуванням покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2024 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/108-23/8457-ДД від 06.06.2023 року у сумі 1912,00 грн.

Речовий доказ посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщене до сейф-пакету №2753532, долучене до матеріалів судового провадження знищити.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Строк покарання ОСОБА_4 вираховувати з 17.01.2024 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1