Номер провадження:1-кп/521/813/25
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції),

при розгляді в судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лисаковськ Кустанайської області республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України .

Прокурор подав до суду письмові клопотання про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор подані нею клопотання підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_10 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, просив зменшити розмір застави.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Строк застосування до обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжних заходів, які встановлений відповідними ухвалами суду спливає.

Закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи , його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Обвинуваченому ОСОБА_11 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Обвинуваченому ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Під час вивчення мети та підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України. Враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання винуватими (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 307 КК України може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років, (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 255-1 КК України може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 15 років), вік та стан здоров`я обвинуваченого ( у віці 42 років, відомостей про будь-які захворювання обвинуваченим не надано), міцність соціальних зв`язків (громадянин України, не одружений, відомосте щодо наявності родини й утриманців немає), майновий стан останнього (не має постійної роботи), наявність судимостей (раніше судимий).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави ОСОБА_5 .

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України. Враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватими (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 307 КК України може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років) вік та стан здоров`я обвинуваченого ( у віці 32 років, відомостей про будь-які захворювання обвинуваченим не надано), міцність соціальних зв`язків (громадянин України, не одружений, відомосте щодо наявності родини й утриманців немає), майновий стан останнього (не має постійної роботи), наявність судимостей (раніше судимий).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, який складає 250 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Обвинуваченому ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину. Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не зменшилися.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 307 КК України може бути призначене покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), вік та стан здоров`я, (у віці 40 років, відомостей про будь-які захворювання обвинуваченим не надано), міцні соціальні зв`язки (не одружений, відомостей щодо наявності родини й утриманців немає), майновий стан останнього (не має постійної роботи, стабільного джерела доходу не має), наявність судимостей (раніше судимий), суд вважає, що загроза ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилася.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає продовженню, підстав для зміни запобіжного заходу на даний час судом не встановлено. Тому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням певних обмежень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обчислюється з 26.02.2025 року, та припиняє свою дію 26.04.2025 року.

У відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК не визначати.

Визначити розмір застави як альтернативної міри запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 року складає суму у розмірі 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із міста Одеса без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі потерпілими, свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 26.02.2025 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 26.04.2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин,окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1) прибувати до суду за викликом.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м. Одеса/, без дозволу суду.

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Слідчого управління ГУНП в Одеській області та прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам, направити копію ухвали до в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1