Справа № 697/2696/24
Провадження № 1-кс/697/425/2024
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Канева, Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000355 від 16.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ..

В обгрунтування клопотання зазначено, що у слідчому відділенні відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000355 від 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного збуту наркотичного засобу.

Так, під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою, маючу у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стала та, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, знову вчинила новий злочини.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як наркозалежна, та знаходячись на замісній терапії, 15.12.2024 отримала у медичному центрі ТОВ «Медикал Рехаб», проспект Голосіївський, буд. 90, м. Київ, таблетки, які містять в своєму складі наркотичний засіб «Метадон», всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 16.12.2024 близько 13 год., знаходячись у 4-ому під`їзді буд. № 31 по вул. Енергетиків, в м. Канів, Черкаського району, Черкаської області, переслідуючи мету незаконного збуту наркотичного засобу, умисно збула 2 пігулки, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17896-НЗПРАП від 17.12.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,045 г, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн. гр. ОСОБА_7 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу.

16.12.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено в клопотанні, обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є:

- підозрюваній ОСОБА_5 повних 43 роки, має задовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме: незаміжня та не має на утриманні дітей та інших членів родини;

- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна;

- репутація підозрюваної, а саме, те, що вона вчинила новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів в період іспитового терміну, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, має коло спілкування з раніше судимими особами, та може негативно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню та скоїти нові злочини.

Вказані фактори дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищевказане свідчить про можливість вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень, що у свою чергу фактично унеможливлює здійснення за нею контролю з боку слідчого, прокурора чи суду та перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні дають підтверджуючі покази про причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони дають підтверджуючі покази про те, що ОСОБА_5 вчинила даний умисний злочин, таким чином, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вона матиме реальну можливість незаконно впливати на них, в тому числі шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі з метою незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Вказані фактори дають змогу безперешкодно застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вищевказане свідчить, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення перебуваючи на волі, зокрема відносно свідків, що фактично унеможливлює здійснення за нею контролю з боку слідчого, прокурора чи суду.

У судовому засіданні старший слідчий просила обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор подане клопотання підтримав, пояснивши, що підозрювана ОСОБА_5 , під час іспитового строку вчинила умисний тяжкий злочин, міра покарання за вчинення якого, передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, що фактично унеможливлює здійснення за нею контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, а тому є всі підстави в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши доводи прокурора, старшого слідчого, підозрюваної та її захисника, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

З поданого клопотання вбачається, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду покупця та вручення грошей від 16.12.2024, даними протоколів видачі предметів від 16.12.2024, даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2024, даними протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 16.12.2024, даними протоколу обшуку від 16.12.2024, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 17.12.2024, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 17.12.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема відносно свідків, шляхом незаконного впливу на них, для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази, наведені вище, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є обґрунтований, оскільки у підозрюваної відсутні стійкі соціальні зв`язки, вона незаміжня та не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків є обґрунтованим, оскільки підозрювана ОСОБА_5 знає місце мешкання свідків та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 , маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється в умисному тяжкому злочині, вчиненому під час звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, у зв`язку з чим неможливо запобігти ризику вчинення інших кримінальних правопорушень та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи інших більш м`яким запобіжних заходів, не буде слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме: підозрювана ОСОБА_5 має повних 43 роки, задовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме незаміжня та не має на утриманні дітей та інших членів родини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім цього, слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваної на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 з наступних причин:

- особисте зобов`язання недоцільно застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та його застосування не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків;

- особисту поруку в даному випадку також неможливо застосувати, оскільки на адресу слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 .. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю, з метою запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Таким чином, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведена наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2024 року 1 розмір становить 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 коп.).

У відповідності до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваній ОСОБА_5 розмір застави в сумі, що становить 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн., та вважає, що така сума застави буде достатньою для забезпечення її належної поведінки.

Слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави, покласти на підозрювану наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту взяття під варту підозрюваної.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 60 діб задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 13 лютого 2025 року включно.

Термін тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 16.12.2024.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави: 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн..

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1