Справа № 574/90/25
Провадження № 1-кп/574/90/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 13.01.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Реп`яхівка, Рокитянського району, Бєлгородської області, рф, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

03.01.2025 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_2 , знаходячись на АДРЕСА_2 , вирішила незаконно проникнути до господарства та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_3 ..

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в той же день та час, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи дозволу та всупереч волі законного власника та фактичного володільця господарства, відчинила вхідну хвіртку до господарства та проникла на його територію. Після цього, шляхом відбиття металевої скоби з вхідних дверей, незаконно проникла до житлового будинку ОСОБА_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла ОСОБА_3 , порушила ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року та ст.30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, які відповідно до вимог ст. 21 Конституції України є непорушними.

В обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні прокурором викладено клопотання про його розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі та обізнана щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Потерпіла ОСОБА_3 також надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Суд, шляхом дослідження відповідних заяв, встановив, що учасники судового провадження не оспорюють, встановлені органом досудового розслідування обставини, правильно розуміють зміст цих обставин, та будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні.

Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням особи винної, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченій ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1