Справа №295/8313/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002248 від 05.06.2018 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює фрезерувальником каменю у ТОВ «Імпекс Граніт», який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразового судимого востаннє:

- 03.11.2022 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.06.2018, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходився неподалік домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у сховище,

ОСОБА_4 , в цей же час, день та місці, користуючись тим, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає, переліз через паркан вищеописаного приватного будинку та у такий спосіб проник на огороджену територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 виявив велосипед марки «Trekking Star» чорного та сірого кольорів, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Тримаючи велосипед в руках, ОСОБА_4 , перекинув його через паркан та переліз слідом сам, таким чином повторно таємно заволодів чужим вищевказаним майном.

Після цього ОСОБА_4 тримаючи викрадений велосипед у руках, місце злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 6 500 грн. 00 коп.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.3 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Пояснював, що не оспорює та визнає всі фактичні обставини правопорушення, які встановлені на досудовому слідстві та викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 03.06.2018, перебуваючи неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , переліз через паркан, проник на огороджену територію домоволодіння, звідки викрав велосипед, який в подальшому продав на Житньому ринку. У вчиненому щиро каявся та просив вибачення у потерпілої.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, оскільки наявні відомості про його смерть.

На підтвердження встановлених судом обставин, під час судового розгляду судом були безпосередньо досліджені в порядку ст.94 КПК України подані сторонами кримінального провадження докази, які в повному обсязі підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Так, згідно з витягом з кримінального провадження №0002248 05.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості із правовою кваліфікацією ч. 3 ст.185 КК України про те, що 03.06.2018 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 незаконно проник у подвір`я домоволодіння приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав велосипед виробника «Трекінг Стар», який належав ОСОБА_6 , чим спричинив майнової шкоди на суму 6500 грн. 00 коп. (а.с.58 том 1).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 04.06.2018 у ОСОБА_6 , останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 03.06.2018 о 15 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , викрав велосипед Trekking Star вартістю 6500 грн. (а.с.59 том 1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 04.06.2018 року та ілюстративної таблиці до нього, за участі потерпілого ОСОБА_6 , в присутності понятих було оглянуто подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого потерпілий вказав на місце, яке розташоване на відстані 3м від споруди для зберігання дров та повідомив, що саме на цьому місці знаходився його велосипед марки «Трекінг Стар» сіро-чорного кольору, який на момент огляду відсутній. (а.с.60-62 том 1).

Згідно заяви ОСОБА_4 від 12.06.2018, останній зазначив, що 03.06.2018 близько 15 год. 18 хв. вчинив крадіжку велосипеда сірого кольору, перелізши через паркан до будинку АДРЕСА_3 , вказаний велосипед продав невідомій особі за 200 грн. на Житомирському ринку. (а.с.63 том 1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 13.06.2018 року та ілюстративної таблиці до нього, за участі спеціаліста, в присутності понятих було оглянуто відкриту ділянку місцевості біля буд. АДРЕСА_4 , де виявлено викрадений велосипед марки «Трекінг Стар» сірого та чорного кольору. (а.с.67-68 том 1).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 22.06.2018 та фототаблицею до нього, підозрюваний ОСОБА_4 в присутності понятих показав паркан приватного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , через який він переліз на територію домоволодіння. Показав ділянку на території подвір`я, де знаходилось викрадене майно. Вказав на паркан вказаного привітного будинку, через який він перекинув викрадений велосипед та покинув домоволодіння. (а.с.70-76 том 1).

Згідно протоколу огляду предметів від 23.06.2018 та фототаблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 , в присутності понятих було оглянуто велосипед марки «Trekking Star» чорного та сірого кольорів. В ході огляду потерпілий повідомив, що вказаний велосипед дійсно належить йому. 03.06.2018 в період часу з 15:10 по 15:30 год. велосипед був викрадений з його подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.77-80 том 1).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_8 , станом на 03.06.208 середня ціна велосипеду марки «Trekking Star» становить 6500 грн. (а.с.81 том 1).

Згідно протоколу огляду предметів від 26.06.2018 та додатками до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_4 було оглянуто DVD-R диск, на якому виявлено ОСОБА_4 , який перебуває неподалік будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках велосипед марки «Trekking Star» чорного та сірого кольорів. В ході огляду ОСОБА_4 повідомив, що дійсно він перебував неподалік вищевказаного будинку, та саме він зображений на відеозаписі та рухається з викраденим велосипедом в руках. (а.с.85-88 том 1).

Також була допитана свідок ОСОБА_9 , яка підтвердила, що вона була понятою в ході проведення за участі ОСОБА_4 слідчої дії у вигляді слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений показав на місці як він здійснив крадіжку велосипеду із приватного будинку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи досліджені докази як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, вважає їх достатніми для винесення вироку.

Отже сукупність досліджених письмових доказів, зокрема, відеозаписів, протоколу проведення слідчого експерименту, протоколів огляду предметів, покази обвинуваченого та свідка повністю узгоджуються між собою та підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_4 , проник на територію домоволодіння потерпілого, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належне йому майно, а саме велосипед марки «Trekking Star», який в подальшому продав на ринку за 200 грн.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно. На психіатричному обліку не перебуває, з 2017р. перебуває на наркологічному обліку з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, амфетаміну та опіоїдів. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро каявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

Згідно досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Корольовським районним відділом Філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строку неможливе.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, досудової доповіді органу пробації, а також з урахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, його щире каяття, сімейний стан, наявність утриманців - 3 неповнолітніх дітей, наявність стабільної роботи, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону з випробуванням виходячи з такого.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.

Суд, при призначенні покарання за злочин (злочини), про який (які) стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів.

При цьому слід виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК не передбачено повне або часткове складання, поглинання іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд, виклавши відповідні мотиви, має встановити тривалість іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК), з урахуванням кількості вчинених злочинів, форми вини, виду умислу чи необережності, мотивів та мети, якими керувався винуватий, стадії вчинення злочину, конструкції складу злочину (формальний, матеріальний, усічений), характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, форми та виду співучасті, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Зазначена правова позиція висловлена в Постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження № 51-2631кмо19) та від 15 лютого 2021 року (справа №760/26543/17, провадження №51-3600кмо20).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним попереднім вироком від 03.11.2022р., остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.06.2018 ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якої сплив. Стороною обвинувачення не заявлялося клопотання про продовження запобіжного заходу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2018 по 25.06.2018р., у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

диск з відеозаписом «DVD-R» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

велосипед марки «Trekking Star» чорного та сірого кольору - залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1