Номер провадження: 11-сс/813/353/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участю заявника ОСОБА_6 матеріали справи за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 07.12.2024 року, яка зареєстрована 18.12.2024 року на особистому прийомі громадян Київської окружної прокуратури м. Одеси під №244.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки заявником ОСОБА_6 не була дотримана належна процедура звернення до компетентного органу із заявою про кримінальні правопорушення.

Зокрема, слідчий суддя послався на те, що заявник звернувся до Київської окружної прокуратури м.Одеси із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5 КК України слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 , яка є суддею Приморського районного суду м.Одеси, а відповідно до п.2 ч.1 ст.480 КПК України, у тому числі стосовно судді, застосовується особливий порядок кримінального провадження.

Також слідчий суддя зазначив, що відповідно до ч.5 ст.216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, у тому числі, суддею здійснюють Детективи Національного антикорупційного бюро України. При цьому, особливий порядок притягнення судді до кримінальної відповідальності є гарантією незалежності судової гілки влади і окремо судді, що передбачено ст.ст.6, 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Пославшись на вказані обставин, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси або уповноважену особу Київської окружної прокуратури м. Одеси внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 07.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 111-2, ч.2 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5 КК України слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 та протягом п?яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування, надати йому витяг з ЄРДР відповідно до вимог ст.214 КПК України щодо кожного відкритого провадження за вищевказаними статтями КК України.

Апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився. При цьому, прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 подав до апеляційного суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку прокурора, колегія суддів оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, висловивши свої відповідні вимоги та одночасно заявив відвід головуючому судді ОСОБА_2 .

Разом з цим, з огляду на те, що ОСОБА_6 неодноразово висловлювались образи на адресу судді ОСОБА_2 , порушувався порядок проведення судового засідання, на зауваження та попередження суду апелянт не реагував, колегією суддів прийнято рішення про видалення ОСОБА_6 із зали судового засідання шляхом завершення відео конференційного зв`язку за його участю з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та продовження розгляду справи без його участі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.01.2025 року відмовлено в задоволенні заявленого ОСОБА_6 відводу судді ОСОБА_2 ..

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення заявника ОСОБА_6 ; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК.

Зокрема, в п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб пов`язану невнесенням відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР визначені положеннями ст.ст. 214, 303, 304 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Згідно ч.1 ст.306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

Згідно ч.2 ст.306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3 ст.306 КПК).

Колегією суддів встановлено, що під час розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, слідчий суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону, з огляду на таке.

Як вбачається із представлених апеляційному суду матеріалів, 18.12.2024 року, під час особистого прийому громадян Київської окружної прокуратури м. Одеси №244, була зареєстрована заява ОСОБА_6 від 07.12.2024 року про вчинення слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5 КК України (а.с.2).

20.12.2024 року, ОСОБА_6 , в порядку ст.303 КПК, звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальні правопорушення від 07.12.2024 року (зареєстрована 18.12.2024 року).

20.12.2024 року автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчого суддю, якому передані вказані матеріали (а.с.8).

25.12.2024 року слідчим суддею постановлено оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Водночас з оскарженої ухвали вбачається, що фактично слідчим суддею скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 07.12.2024 року, яка була зареєстрована 18.12.2024 року, не перевірялась, оскільки підставою для відмови в задоволенні скарги слідчий суддя зазначив те, що ОСОБА_6 не була дотримана належна процедура звернення до компетентного органу із заявою про злочини, вчинені на його думку суддею Приморського районного суду м.Одеси, оскільки досудове розслідування стосовно суддів здійснюється Детективами Національного антикорупційного бюро України.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками слідчого судді, оскільки застосування особливого порядку кримінального провадження відносно суддів, зокрема здійснення досудового розслідування в таких випадках Детективами Національного антикорупційного бюро України, не може бути єдиною підставою для відмови в задоволенні скарги, без фактичного її розгляду по суті, з огляду на те, що такий висновок не відповідає положенням ст.214 КПК.

Апеляційний суд звертає увагу, що положеннями п.5 ч.5 ст.214 КПК України встановлено імперативну норму, яка зобов`язує відповідну посадову особу органу досудового розслідування та/або органу прокуратури внести у ЄРДР відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Між тим, (попередня) кваліфікація кримінального правопорушення здійснюється уповноваженою на це посадовою особою органу досудового розслідування та/або прокуратури при реєстрації кримінального провадження та здійснюється такою посадовою особою на підставі внутрішнього переконання, з метою повного, всебічного та неупередженого початку та подальшого проведення досудового розслідування.

Тобто, законодавець не зобов`язує уповноважену на те посадову особу при реєстрації відомостей до ЄРДР кваліфікувати кримінальне правопорушення за статтями (частинами статей), на які посилається заявник, а лише вказує на необхідність фіксування саме попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що відповідно до положень КПК, посадовою особою правоохоронного органу, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК, спочатку вносяться відомості до ЄРДР, а в подальшому вже прокурором визначається орган, якому підслідне кримінальне провадження, про що, у разі існування для цього підставу, приймається відповідне процесуальне рішення.

Тому, у випадку оскарження дій та бездіяльності органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК, до якого подана заява про вчинення кримінального правопорушення, цілком очевидним є той факт, що оскарження бездіяльності такого органу/посадової особи, яка пролягає у невнесення відомостей до ЄРДР має відбувається саме до суду в межах юрисдикції знаходиться такий правоохоронний орган.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, слідчий суддя місцевого суду, в межах доводів скарги заявника ОСОБА_6 , мав повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, розглянути скаргу та прийняти по ній відповідне рішення, мотивувавши його належним чином.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачено що, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини фактичного не розгляду по суті скарги ОСОБА_6 слідчим суддею місцевого суду та відсутність в оскарженій ухвалі мотивів прийнятого рішення по суті скарги, а такожвимоги апеляційної скарги щодо скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про зобов`язання посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 07.12.2024 року, яка фактично не була предметом розгляду в місцевому суді, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості постановити судове рішення по суті скарги ОСОБА_6 без розгляду її по суті слідчим суддею місцевого суду.

За таких обставин, з огляду на відсутність іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК), колегія суддів вважає за необхідне застосовувати найсприятливіший спосіб захисту порушеного права через відновлення процедури оцінки скарги заявника слідчим суддею, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді, із постановленням апеляційним судом нової ухвали про повернення справи на новий розгляду до суду першої інстанції, для розгляду іншим слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 309, 399, 376, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м.Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 07.12.2024 року, яка зареєстрована в Київській окружній прокуратурі м. Одеси 18.12.2024 року під №244 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м.Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 07.12.2024 року, яка зареєстрована в Київській окружній прокуратурі м. Одеси 18.12.2024 року під №244, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для вручення ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4