печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000441, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду, інших особливо цінних категорій земель поблизу с. Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрацією права власності за підставними фізичними особами з числа місцевих мешканців та подальшому продажу незаконно привласнених земельних ділянок. Встановлено, що зазначеною групою осіб привласнено близько 40 га земель лісового фонду ДП «Ворохтянське ЛГ» в с. Поляниця в безпосередній близькості до ТК «Буковель», які фактично знаходяться в 10,11,12,24, 23,30 та 31 кварталах вказаного ЛГ, на даний час це понад 200 земельних ділянок різною площею від 0,01 га до 2,5 га.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що група осіб у тому числі колишні співробітники Яремчанського відділу ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичні особи з різних регіонів України, сертифіковані інженери-землевпорядники, державні кадастрові реєстратори володіючи інформацією про те, що ДП «Ворохтянське ЛГ» не отримувало державного акту на право користування земельними ділянками, у зв`язку з чим межі лісового господарства не позначені в публічній кадастровій карті та про те, що в вказаному відділі відсутні документи, якими б можна було підтвердити наявність державних актів на право власності на земельні ділянки (книги реєстрації державних актів, поземельні книги та інші документи), спільно з посадовими особами землевпорядних організацій, на підставі підробних документів здійснили розробку та затвердження проектів землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, фактично внесли недостовірну інформацію до Державного земельного кадастру, про земельні ділянки та зареєстрували інформацію про право власності на підставних осіб, після чого вказані особи здійснили реєстрацію права власності на земельні ділянки в ДРРП.

У ході досудового розслідування встановлено, що незаконно привласнені земельні ділянки належать до земель лісового фонду, а саме ДП «Ворохтянське ЛГ», так як до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право, на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, передача земель у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, що до цього часу перебувають у постійному користуванні державного підприємства, ніколи не проводилась, цільове призначення земель лісогосподарського призначення ніким не змінювалось.

В подальшому, з метою приховування слідів вчинення злочину, групою осіб здійснено поділ незаконно привласнених земельних ділянок та таким чином створено правоустановчі документи для їх подальшого продажу, з метою набуття підставними особами цивільно-правового статусу «добросовісного набувача».

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №564 від 07.05.2022 «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» №2247-ІХ від 12.05.2022 доступ до веб-ресурсу «Публічна кадастрова карта» є обмеженим для перегляду, тобто огляд та публічність відомостей про зміни, розташування та інші відомості не доступний всім суб`єктам, окрім посадових осіб Держгеокадастру України.

Члени групи достовірно усвідомлюючи, що у зв`язку з відсутності публічного доступу до «Публічної кадастрової карти» вирішив використати обставини, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України з метою незаконного збагачення шляхом привласнення особливо-цінних земель, земель лісового фонду Ворохтянського ЛГ на території с. Поляниця, поблизу ТК «Буковель».

До злочинної діяльності залучено СПД, які надають послуги у сфері інжинірингу, геодезії та картографії, оціночної діяльності, сертифіковані інженери-землевпорядники (далі СІЗ), суб`єкти державної реєстрації, нотаріуси та фізичні особи, які діючи спільно та за попередньою змовою, шахрайським способом здійснили незаконне набуття права на земельні ділянки державної власності, а саме земельні ділянки, які перебувають у користуванні ДП «Ворохтянське ЛГ» на території на території Поляницької ОТГ, поблизу ТК «Буковель».

Для заволодіння земельними ділянками учасники злочину, використовували підроблені акти на право власності на земельні ділянки зразка 2001-2002 років, в які внесено неправдиві відомості про право власності на земельні ділянки та їх цільове призначення - землі житлової та громадської забудови. Оригінальні ж державні акти з тими ж серіями та номерами видавались на зовсім інших осіб та на інші земельні ділянки. При цьому фактично привласнені земельні ділянки ніколи не відводилися з державної власності та фізично розташовані на території Поляницького лісництва Ворохтянського лісового господарства Івано-Франківської області.

На підставі цих та інших підроблених документів у період 2017-2024 роки з порушенням вимог законодавства розроблена технічна документація, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів та в подальшому внесено відомості про реєстрацію права власності на земельні ділянки за учасниками злочину в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

24.07.2023 при встановленні наявності достатніх доказів ОСОБА_9 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 повідомлено та в подальшому змінено підозру за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

02.08.2023 постановою ГСУ ОСОБА_9 оголошено в розшук.

06.10.2023 матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_9 по ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України виділено в окреме провадження та зареєстровано в ЄРДР під № 0001862.

06.11.2023 при встановленні наявності достатніх доказів ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

21.02.2024 матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_10 по ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України виділено в окреме провадження та зареєстровано в ЄРДР під № 0000415 обвинувальний акт в якому направлено для розгляду по суті до суду.

22.02.2024 при встановленні наявності достатніх доказів ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи у змові довели свій злочинний умисел по заволодінню земельними ділянками лісогосподарського призначення державної форми власності в межах Поляницького лісництва ДП «Ворохтянський лісгосп» до кінця, шляхом підробки документів та розпорядилися в подальшому ними на власний розсуд в результаті чого завдано збитків державі в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації на загальну суму 15 388 720 грн.

19.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського РС м. Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 12-ти місяців, тобто до 22 лютого 2025 року.

Дії підозрюваних, які кваліфіковано за вищевказаними статтями КК України у відповідності до ст. 12 КК України в своїй сукупності є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На виконання доручення, було встановлено СПД, які були залучені до злочинної діяльності, а саме СПД які надають послуги у сфері інжинірингу, геології та геодезії, а саме: ПМП «КЕДР» , ТОВ «ЕСТР» , ТОВ "НВП "Ю-ГІС" , ФОП « ОСОБА_10 », ФОП « ОСОБА_14 », ФОП « ОСОБА_15 », ФОП « ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_17 » та інші СПД.

Вказана інформація підтверджується виявленими порушеннями стосовно земельних ділянок, що перетинаються з землями державної власності лісогосподарського призначення ДП «Ліси України», перелік яких було встановлено департаментом безпеки ДП «Ліси України» під час проведення перевірки щодо прав та законних інтересів державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та належного оформлення права постійного користування на землі лісового фонду на території філії «Ворохтянське лісове господарство» Івано-Франківської області.

Одночасно встановлено, що такі земельні ділянки накладаються на межі лісового фонду, а саме на територію Ворохтянського ЛГ, що зафіксовано проведеним оглядами меж лісового господарства, зверненнями Ворохтянського ЛГ до правоохоронних органів та іншими матеріалами в своїй сукупності.

Відповідно матеріалів інвентаризації Ворохтянського ЛГ, зазначені земельні ділянки не вибували з лісового фонду, що підтверджується як матеріалами інвентаризації 2009 так і матеріалами попередніх інвентаризацій.

В ході огляду фігуруючих земельних ділянок встановлено, що на оглядуваних земельних ділянках у тому числі і на тих, на які ухвалами слідчого судді накладено арешт із забороно користування та розпорядження здійснюється будівництво різного роду, у тому числі офісних, житлових та призначених для відпочинку, частина яких уже збудована та введена в експлуатацію. В ході моніторингу мережі інтернет було встановлено, що на зазначених земельних ділянках здійснюється будівництво житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_4», готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котеджного містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та котеджного містечка «ІНФОРМАЦІЯ_5», та інших обєктів будівництва компанії «Кардамон».

На виконання доручення слідчого було встановлено адреси та повні анкетні дані осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінальних правопорушень які розслідуються в даному кримінальному провадженні: а саме: службові особи та власники істотної участі ОК "КАРДАМОН", , так як на земельній ділянці що перебуває у їх власності та має кадастровий номер :22:002:3335 відбувається незаконне будівництво.

04.10.2024 в приміщеннях, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :22:002:3335, яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної власності належать "КАРДАМОН", , керівником якого є ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено обшук та по закінченню якого оголошено ухвалу слідчого судді від 18.09.2024 у справі № 757/41983/24-к про накладення арешту шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування. Тобто про наявність ухвали про накладення арешту на майно юридичної особи, яка є власником земельної ділянки були обізнані та повинні були неухильно її виконувати та припинити користування земельною ділянкою.

Проте, 08.10.2024 проводячи огляд земельної ділянки Поляницького лісництва, яка на підставі Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 07.02.1996 № 85 «Про надання у постійне користування земель лісового фонду», ДП «Ворохтянський лісгосп» передана у господарське відання ДП «Ворохтянське лісове господарство» (на даний час Філія «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України») який було розпочато ще 02.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 від 18.09.2024 у справі №757/41876/24-к в було проведено огляд і земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:3335, де було помічено фактичне її використання ще є порушенням ухвали про накладення арешту на майно, а саме з вантажного автомобіля за допомогою автомобіля обладнаного краном відбувалось вивантаження на земельну ділянку метало-арматури, та в результаті огляду з даної земельної ділянки було вилучено:

- автомобіль МАN, TGX 18.500, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з ключем від автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- причіп SCHMITZ S3, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- автомобіль ЗИЛ 133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 (обладнаний автокраном), з ключем від автомобіля, що належні ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Крім цього в ході огляду встановлено, що роботи на вказаній земельній ділянці відбувались по рішенню керівників ОК"КАРДАМОН", так як автомобіль МАN привіз металоурматуру до зазначеної ділянки а водій автокрану «ЗИЛ» вивантажував її на підставі ТТН 23490764 від 07.10.2024. Водій автокрану «ЗИЛ» підтвердив вищевказану інформацію. Тобто після оголошення 04.10.2024 року ухвали слідчого судді про арешт земельної ділянки представники ОК "КАРДАМОН" проігнорували законні вимоги ухвали та продовжили використовувати арештовану земельну ділянку.

З метою документування факту невиконання рішення суду слідчим прийнято рішення про вилучення вищевказаних речей.

Вищевказане тимчасово вилучено майно постановою ГСУ НП України визнано речовими доказами.

З метою унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій членами злочинної групи, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Вищевказаний огляд було розпочато 02.10.2024 та при настанні темної пори доби призупинявся, вилучення вказаного майна мало місце 08.10.2024 на території Івано-Франківської області. Одночасно в цей же день також було проведено ще 2 обшуки. Крім цього станом на дату складення даного клопотання огляд не завершено та триває. Кожного наступного дня і навіть в день підготовки даного клопотання щоденно проводилось по два-три обшуки та тривав огляд землі. Крім цього слідчі, що були задіяні на проведенні обшуку станом на день підготовки даного клопотання ще не повернулися до місця розташування органу досудового розслідування так як були залучені до проведення ряд інших слідчих дій у тому числі в інших регіонах та в рамках розслідування іншого кримінального провадження. Вищеперераховані факти не надали можливості з об`єктивних причин у визначений строк в 48 годин підготувати відповідне клопотання, виготовити додатки до нього та звернутись з ним до суду в місті Києві.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів.

Підсумовуючи, прокурор просив поновити строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно танакласти арешт на майно, тимчасово вилучене 08.10.2024під час проведення огляду земельної ділянки, а саме:

- автомобіль МАN, TGX 18.500, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з ключем від автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- причіп SCHMITZ S3, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- автомобіль ЗИЛ 133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 (обладнаний автокраном), з ключем від автомобіля, що належні ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Крім того, просив вказане клопотання розглянути без повідомлення власників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Від директора ТОВ «Транспар» ОСОБА_21 на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання про арешт майна, в яких він зазначив наступне. ТОВ "Транспар" є ліцензованим перевізником вантажів власними вантажними автомобілями у внутрішньодержавному та міжнародному сполученнях. Здійснюючи перевезення 08.10.2024 за маршрутом Брошнів-Осада - Івано-Франківськ - с. Поляниця на підставі Договору-заявки на перевезення вантажу №2164 від 04.10.2024 до договору №26012024 про надання транспортно-експедиційних послуг від 26.01.2024. Товариство є виконавцем (перевізником) та здійснювало виключно перевезення вантажу за вказівками замовника згідно підписаного Договору-заявки та отриманих товарно-транспортних накладних. При прибутті на одне з місць розвантаження в с. Поляниця 08.10.2024 у водія Товариства ОСОБА_22 було вилучено транспортні засоби, а саме тягач MAN, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіп SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_10 . Вилучення транспортних засобів проводилося слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_23 за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/41876/24-к від 18.09.2024. Товариство не укладало жодних договорів та не має жодного відношення до Обслуговуючого кооперативу «Кардамон» (Код ) та до земельної ділянки, а також не було проінформовано про вищевказане кримінальне провадження. Копії всіх необхідних документів про те, що транспортні засоби Товариства здійснювали перевезення вантажу, маючи всі необхідні документи на перевезення, не порушуючи жодних вимог чинного законодавства України, додаються. Товариство є невеликим перевізником та має в своєму автопарку чотири тягачі ті напівпричепи. Вилучення транспортних засобів призвело до блокування четвертої частини автопарку Товариства, а також відправлення водія в простій та не можливістю Товариства вести діяльність та виплачувати заробітню плату. Товариство у цей важкий для країни час перевозить вантажі, що сприяє розвитку економіки держави, а також справно та своєчасно сплачує податки. Під час тимчасового вилучення транспортних засобів директором Товариства були надані слідчим всі необхідні пояснення та документи про безпідставність вилучення транспортних засобів та відсутність будь-яких порушень зі сторони Товариства. Оскільки Товариство здійснює регулярні міжнародні вантажні перевезення гуманітарних вантажів для Мальтійської служби допомоги з Німеччини, та отримавши від партнерів невідкладне звернення в найближчий час здійснити відповідні перевезення, просив не накладати арешт та повернути вилучені транспортні засоби, належних Товариству на праві власності, а саме: автомобіль марки MAN, модель TGX 18.500, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , VIN-код: НОМЕР_2 , з ключем від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , причіп SCHMITZS3, державний реєстраційний номер НОМЕР_12 , VIN-код: НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Власник майна ОСОБА_24 , представники ТОВ «Транспар» - ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , що повідомлялися про місце, дату та час розгляду клопотання за наявними в матеріалах контактними даними, в судове засідання не з`явилися, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

З урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про накладення арешту, вжиття всіх заходів щодо повідомлення сторін, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано можливим здійснити розгляд клопотання за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення представника власника майна ОСОБА_21 , слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2024 по справі № 757/41876/24-к надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки Поляницького лісництва, яка на підставі Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 0702.1996 №85 «Про надання у постійне земель лісового фонду», ДП «Ворохтянський лісогосп» передана у господарське відання ДП «Ворохтянське лісове господарство» (на даний час Філія ДП «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України»), у тому числі в межах с. Поляниця Івано-Франківської області за участі представників Філії, Поляницької сільської ради та спеціаліста в сфері геодезії та інших осіб, необхідність в участі яких постане під час проведення огляду /а. м. 90-92/.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.10.2024 о 09-50 год. на підставі вказаної ухвали слідчого судді слідчим групи слідчих ГСУ НП України ОСОБА_23 розпочато проведення огляду земельної ділянки, який при настанні темної пори доби призупинявся та відновлювався, зокрема 04.10.2024, 07.10.2024, 08.10.2024. Так, 08.10.2024 о 09-57 год. продовжено проведення огляду земельної ділянки :22:002:3335, яка відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2024 по справі № 757/41983/24 арештована шляхом заборони її відчуження, розпорядження та користування, та виявлено, що на вказаній земельній ділянці відбувається вивантаження з автомобіля МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_4 , за допомогою крану ЗИЛ, д.н.з. НОМЕР_7 .

На пропозицію слідчого пояснити, які роботи учасники огляду виконують на вказаній земельній ділянці, водій автомобіля МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_22 повідомив, що згідно ТТН 23490764 від 07.10.2024 за замовленням ОК "КАРДАМОН" () доставив на вказану земельну ділянку арматуру, вивантажували останню за допомогою крану ЗИЛ, д.н.з. НОМЕР_7 .

У цей же час водій крану ЗИЛ, д.н.з. НОМЕР_7 , ОСОБА_27 підтвердив вказану інформацію та повідомив, що 04.10.2024 він вже брав участь у проведенні слідчої дії та йому відомо, що земельна ділянка :22:002:3335 арештована, але керівництво повідомило, що робота продовжується.

В ході огляду 08.10.2024 виявлено та вилучено:

- автомобіль МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з ключем від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- причіп SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , що належні ТОВ «Транспар» ();

- автомобіль ЗИЛ 133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 , обладнаний автокраном (залишено на відповідальне зберігання адвокату ОСОБА_26 ), ключі від автомобіля, що належні ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_9 /а. м. 93-99/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

15.10.2024 до суду надійшло клопотання про накладення арешту на майно, що вилучене під час огляду.

Так, відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання надійшло до суду поза строками, що визначені абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, що обумовлено об`єктивними чинниками, а саме: на дату складення даного клопотання огляд не завершено та він триває, а також віддаленістю місця проведення слідчих дій від розташування органу досудового слідства, залученістю слідчих у проведенні ряду інших слідчих дій, у тому числі в інших регіонах та в рамках розслідування іншого кримінального провадження.

Поряд з тим, відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК (частина 1 статті 173 КПК).

При вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Таким чином, такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає завданням кримінального провадження. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна не позбавляє таке майно забезпечувальної (при забезпеченні цивільного позову чи можливої конфіскації) «сили» в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжиття заходів до збереження майна не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Крім цього, вирішення слідчим суддею, судом питання про арешт майна, яке було правомірно тимчасово вилучене, при порушенні строку звернення слідчим, прокурором із клопотанням про арешт, відбувається в період часу, коли режим тимчасового вилучення припинився (пункт 3 частини 1 статті 169 КПК).

Отже, вирішення питання щодо арешту майна залежить від того, чи має воно значення для досягнення завдань кримінального провадження, а не від того, чи своєчасно звернувся слідчий, прокурор з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Крім того, аналогічна позиція щодо строків звернення з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, викладена в ухвалі від 18.07.2023 колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4427/23, ухвалі від 17.07.2023 колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4435/23.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_28 від 10.10.2024 вилучені автомобілі та причіп визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з посиланням на те, що вони можуть бути такими, що отримані в результаті вчинення злочинної діяльності та будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, повернення вищевказаних речей може спричинити їх подальшу зміну, знищення, спотворення чи приховування від органу досудового розслідування.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує, що арешт вказаного майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000441 розслідується обставини незаконного шахрайського заволодіння земельними ділянками та неправомірної реєстрації права власності на земельні ділянки, підроблення та використання завідомо підроблених офіційних документів під час оформлення права власності, а також зберігання бойових припасів без дозвільних документів.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у витягу з ЄРДР відсутні будь-які відомості, що у рамках вказаного кримінального провадження розслідуються обставини незаконного будівництва на земельних ділянках чи невиконання ухвали слідчого судді про накладення арешту на такі земельні ділянки.

Посилання прокурора на наявність підстав для арешту вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не доведено, що вилучені автомобілі та причіп містять на собі будь-які сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором також не зазначено, яким чином вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в даному судовому провадженні, а саме доказом шахрайського заволодіння земельними ділянками та неправомірної реєстрації права власності на земельні ділянки, підроблення та використання завідомо підроблених офіційних документів під час оформлення права власності, а також зберігання бойових припасів без дозвільних документів, - а отже в ході розгляду клопотання всупереч п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Сама по собі винесена слідчим постанова про визнання майна речовим доказом не може бути безумовною підставою для обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, оскільки під час вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя перевіряє не формальну наявність постанови про визнання речей і документів речовими доказами, а дійсну відповідність вилученого критеріям ст. 98 КПК України.

Окрім того, прокурор в судове засідання не з`явився, додаткових пояснень в обґрунтування арешту майна не надав.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду 08.10.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.169-173, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 08.10.2024 в ході проведення огляду земельної ділянки Поляницького лісництва, яка на підставі Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 0702.1996 №85 «Про надання у постійне земель лісового фонду», ДП «Ворохтянський лісогосп» передана у господарське відання ДП «Ворохтянське лісове господарство» (на даний час Філія ДП «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України»), у тому числі в межах с. Поляниця Івано-Франківської області, а саме:

- автомобіль МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;

- причіп SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , -повернути власнику ТОВ «Транспар» ().

- автомобіль ЗИЛ 133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 , обладнаний автокраном (залишений на відповідальне зберігання адвокату ОСОБА_26 ), ключі від автомобіля - повернути власнику ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1