ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/1499/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/410/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, затриманого 08.03 2024

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання встановлено обчислювати з моменту проголошення вироку, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання, тобто, з 08.03.2024.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироку законної сили.

Як установив суд, 07 березня 2024 року близько 22.00 години в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно та протиправно, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час сварки, тримаючи у правій руці кухонний ніж, умисно наніс цим ножем один удар в черевну порожнину ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив йому проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в час їх спричинення, а також наніс останньому один удар ножем в грудну клітину зліва, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення грудної клітини ліворуч, яке за степенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України.

Вказує, що обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся, сприяв слідству на досудовому розслідуванні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Потерпілий претензій не має, цивільний позов не заявлено.

Вважає призначене покарання занадто суворим.

Прокурор до початку судового розгляду від своєї апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти пом`якшення призначеного покарання, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, згідно з положеннями ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Так, судом враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2023 року був звільнений від відбування покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку, в силу ст. 89 КК України судимості не має, вину свою визнав частково, має зареєстроване місце проживання з 1984 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, з 30 серпня 2023 року зареєстрований в АДРЕСА_2 як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання на час вчинення кримінального правопорушення АДРЕСА_4 . у зазначеній квартирі проживав разом із сім`єю потерпілого ОСОБА_9 .

За час мешкання в місті Балаклія Ізюмського району зарекомендував себе з посереднього боку, з сусідами стосунки не підтримує, у суспільному житті міста участі не приймає. На обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою до вказаних лікарів до «Балаклійської клінічної багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» не звертався.

Обставиною, що пом`якшє покарання обвинуваченого, судом першої інстанції встановлено каяття у спричинених тілесних ушкодженнях потерпілому.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, встановлено вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Таке рішення суду першої інстанції є обґрунтованим.

Призначене судом покарання як за видом так і за розміром відповідає меті покарання.

Крім того, усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається захисник, як на підставу для призначення менш суворого покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Між тим, захисником в апеляційній скарзі не наведено, яким чином зазначені обставини та дані про особу обвинуваченого настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, що призначене судом покарання є явно несправедливим.

Колегія суддів наголошує, що згідно фактичних обставин справи ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння умисно наніс ножем два удара потерпілому, чим наніс тяжкі тілесні ушкодження.

Такі дії обвинуваченого, на думку колегії суддів мають підвищену суспільну небезпечність і позиція потерпілого у справі, на яку посилається захисник, не є визначальною.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про необхідність пом`якшення призначеного покарання слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, виправлення обвинуваченого в разі призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів є неможливим.

З урахуванням вище наведеного, на думку колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, є співрозмірним протиправному діянню ОСОБА_8 необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і не може вважитися явно несправедливим внаслідок суворості, у зв`язку з чим апеляційна скаргу захисника належить залишити без задоволення.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді