ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1665/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/380/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову т.в.о. дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 09 липня 2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.

В апеляційній скарзі скаржника ОСОБА_7 просить скаргу задовольнити в повному обсязі. Відправити дане кримінальне провадження №0000081 на дорозслідування з врахуванням наведених ним невідповідностей. Витребувати відео з нагрудної камери другого поліцейського ОСОБА_8 який також фіксував на свою камеру дану подію, що зафіксовано на даному відео його колеги ОСОБА_9 , зокрема приватний діалог його з ОСОБА_10 , та долучити як доказ до матеріалів даної справи. Провести дорозслідування в строгій відповідності до КПК України. Забезпечити повне, всебічне і неупереджене розслідування відповідно до ст. 2 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвала винесена з ознаками упередженості, невідповідності зроблених висновків вимогам ст.94, ч.4 ст.95 КПК України. Також вказує, що свідчення свідків були долучені до матеріалів справи всупереч вимогам п.11 ст.615 КПК України. Також зазначає, що не було застосовано перевірку достовірності показань свідків згідно з ст.96 КПК України. Вказує на те, що було витребувано тільки одне відео з нагрудної камери поліцейських, хоча їх було двоє. Також, звертає увагу на неправильне трактування та ігнорування слідчим суддею документу з фактичними даними, а це відеозапис з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_9 , який зафіксував ворожість і безпідставні претензії до нього з боку Вітвіцьких і Теляг, які самі відкрито кажуть і зізнаються про причину їхнього нападу на нього.

Також вважає, що суддею невідповідно сформульована мотивувальна частина фактів, які написано в ухвалі, а саме: під час дізнання опитано ОСОБА_10 , допитано свідка ОСОБА_11 , які пояснили про обставини конфлікту, про те даних, які б могли вказувати на те, що вони поширювали неправдиву інформацію про ОСОБА_7 у поясненні ОСОБА_10 та протоколі допиту свідка ОСОБА_11 відсутні (на відео всі присутні); дізнавачем вірно визначено статус учасників кримінального провадження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки доказів їх винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.129 КК України, щодо ОСОБА_7 , не встановлено (відео даної події це все заперечує). Апелянт вказує на ігнорування слідчим суддею його повідомлення поліцейським про напад на нього і викрадення його майна ОСОБА_12 військовослужбовцем та Вітвіцькими, та їхні погрози вбивства на його адресу, які безперервно лунають на відео від ОСОБА_12 , що кардинально відрізняється від їхніх свідчень у справі. Вважає, що слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги його повідомлень, а взяв за основу фіктивний рапорт ОСОБА_13 про ніби то відсутність поблизу події (нападу на нього) інших камер відеоспостереження, що не відповідає дійсності, оскільки дві камери неподалік прикріплені над дорогою і направлені прямо на місце нападу, а отже зафіксували дану подію 07.07.2024 року. Також вказує на розбіжності в рапортах поліцейських ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , щодо погодинного планового вимкнення електроенергії в смт. Дружба 07.07.2024 року, що за фіктивними даними в рапорті Сирника уможливило слідчим ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , а згодом ОСОБА_18 приховати відеозапис з стаціонарного відеореєстратора, що розташований неподалік, що є ігнорування процедури описаної в ст.459 КПК України і несправедливе рішення по відношенню до нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, який підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що відділенням поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000081 від 09 липня 2024 року здійснювалось досудове розслідування у формі дізнання за повідомленнями ОСОБА_7 про вчинення відносно нього ОСОБА_12 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.

За результатами проведеного розслідування не було встановлено достатніх доказів для повідомлення цим особам про підозру у вчиненні вказаних кримінальних проступків, у зв`язку з чим дізнавачем 27 вересня 2024 року винесено постанову про закриття цього кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду від 05 листопада 2024 року вказана постанова дізнавача залишена без змін, оскільки в ході судового розгляду скарги ОСОБА_7 було встановлено, що в цьому провадженні дізнавачем було проведено усі заходи, які необхідні для встановлення обставин справи, а за результатами проведеного досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1ст.129 КК України, у діях ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

На переконання колегії суддів, таке процесуальне рішення слідчого судді відповідає матеріалам провадження та є належним чином обґрунтованим.

Так, слідчий суддя правильно врахував, що з метою об`єктивного встановлення обставин події дізнавачем було витребувано відеозаписи нагрудних камер двох працівників поліції, які 07 липня 2024 року біля 20 год. поблизу магазину "Делюкс" прибули для перевірки повідомлень ОСОБА_7 про вчинення відносно нього правопорушень (а.с.108).

На вказаний запит відділенням поліції №3 було надано копію відеозаписів із нагрудної камери працівника СРПП, який здійснював фіксування подій, що мали місце 07 липня 2024 року. Однак, здобуті в ході досудового розслідування відеозаписи з нагрудної камери інспектора СРПП ВП №3 /м.Теребовля/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , не містять належних і достатніх відомостей для висновку про вчинення відносно ОСОБА_7 погрози вбивством під час подій 07 липня 2024 року біля 20 год. поблизу магазину "Делюкс", розміщеного в смт.Дружба Тернопільського району Тернопільської області. Даним відеозаписом зафіксовано розмову ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 під час конфлікту між ними, в ході якого вони звинувачували один одного та інших осіб у неправомірних діях. Однак, вказані відеозаписи не містять інформації щодо погроз вбивством ОСОБА_7 з боку учасників суперечки, а також про спричинення йому тілесних ушкоджень. На відеозаписах видно, як окремі особи намагались наблизитись до ОСОБА_7 , однак із якою метою, відеозапис нагрудної камери не зафіксував. Учасники суперечки розмовляли одночасно голосно і постійно перебивали один одного, а тому з даного відеозапису неможливо зробити однозначний висновок про наявність в діях присутніх осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125,129 КК (а.с.6,109).

Впродовж досудового розслідування дізнавачем вживалися заходи для встановлення фактичних обставин події правопорушення. Зокрема, було допитано свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які ствердили, що 07 липня 2024 року біля 20 год. поблизу магазину "Делюкс", розміщеного в смт.Дружба Тернопільського району Тернопільської області, відбувся конфлікт між ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 удари по тілу, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 намагались розборонити ОСОБА_12 та ОСОБА_7 . Вказали, що ОСОБА_7 ніхто тілесних ушкоджень не наносили, ніхто йому не погрожував вбивством (а.с.72-77). Крім того, допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які прибули на місце події, також заперечили заподіяння в їх присутності ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і вчинення погроз убивством 07 липня 2024 року біля 20 год. поблизу магазину "Делюкс" (а.с.101-106).

Щодо показань інших свідків чи відеозаписів події, про яку стверджує ОСОБА_7 , під час дізнання встановлено неможливість їх отримання.

Так, згідно рапортів працівника поліції ВП №3 /м.Теребовля/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 від 23 вересня та 24 вересня 2024 року ним проводився подвірний обхід громадян та обстежувалась територія поблизу магазину "Делюкс", розміщеного в смт.Дружба Тернопільського району Тернопільської області, однак встановити очевидців чи свідків конфлікту між ОСОБА_7 , ОСОБА_23 та ОСОБА_12 , а також камер відеоспостереження, які би могли зафіксувати події, виявилось неможливим. Згідно пояснень свідка ОСОБА_21 , переглянути відеозапис із камери відеоспостереження магазину "Делюкс" від 07 липня 2024 року неможливо через технічну несправність відповідного обладнання та обмежений час зберігання інформації. Крім того, з наданої прокурором під час апеляційного розгляду письмової інформації ГУНП в Тернопільській області №42921 видно, що камера відеоспостереження, яка розміщена на автодорозі М-19 в межах населеного пункту смт.Дружба поблизу магазину Делюкс та залізничного вокзалу, яка за твердженнями апелянта ОСОБА_7 могла зафіксувати подію правопорушення, виконує функцію зчитування та автоматичну фіксацію номерних знаків проїжджаючих автомобілів у напрямку м.Теребовля та зберігає їх у вигляді зображень (фотографій).

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би спростовували висновки слідчого судді про те, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем правильно надано оцінку вставленим обставинам справи і наявним доказам, а також нею було обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000081 від 09 липня 2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, а оскаржувана постанова відповідає вимогам КПК, оскільки вона містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення чинного законодавства.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки як встановлено в ході апеляційного розгляду, з метою з`ясування дійсних обставин справи дізнавачем проведено увесь комплекс необхідних і достатніх процесуальних дій, а можливості для подальшого провадження досудового розслідування вичерпані, а доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт не згідний з повідомленими свідками обставинами і оцінкою даних відеозаписів нагрудної камери працівника поліції. За таких обставин, сама по собі незгода ОСОБА_7 з ухвалою слідчого судді за відсутності інших доказів наявності в діях осіб, на яких він вказує, складу кримінальних проступків не може бути достатньою підставою для продовження досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про порушення слідчим суддею вимог ч.11 ст.615 КПК апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказана норма стосується оцінки допустимості показань свідків під час їх використання як доказів у суді, а не при перевірці слідчим суддею рішень органу досудового розслідування в порядку ст.303 КПК.

Також, безпідставними є доводи про недотримання слідчим суддею вимог ч.4 ст.95, ст.96 КПК які визначають допустимість показань свідка при розгляді кримінального провадження судом, а не слідчим суддею при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора в порядку ст.303 КПК.

Доводи апеляційної скарги про можливість отримання додаткових відеозаписів події з інших камер відеоспостереження спростовується даними пояснень свідка ОСОБА_21 і письмовою інформацією ГУНП в Тернопільській області, яка надана прокурором під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта на недотримання дізнавачем і слідчим суддею вимог ст.459 КПК є неналежним, оскільки ним не може здійснюватися провадження з за нововиявленими або виключними обставинами в порядку, що визначений ст.ст.459-467 КПК.

Інші доводи апелянта також не спростовують правильності висновків слідчого судді про те, що оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтована та постановлена з дотриманням вимог КПК України, а підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.307,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді