Дата документу 16.04.2025Справа № 554/5061/25
Провадження № 1-кс/554/5526/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 02.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області наявне кримінальне провадження за №0000405 від 02.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що невідомі особи шляхом обману заволоділи квартирами, що розташовуються за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , без відома власника ОСОБА_3 01.08.1943, та в подальшому здійснили їх продаж.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 11.01.2022 року за реєстровим №1, бланк НРС 108431, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, було посвідчено довіреність на представництво інтересів з питань користування та розпорядження майном від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 , тип РА, код держави UKR, орган, що видав 5801, дата видачі 06.01.2017, на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер обліковий облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

В подальшому на підставі вказаної довіреності 29.12.2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу реєстраційний номер №1568 про передачу у власність квартири АДРЕСА_4 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , однак останній будь-яких довіреностей на представлення його інтересів не надавав та про вказані дії обізнаний не був.

Крім того, встановлено, що на підставі вказаної довіреності 25.07.2024 між ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності, та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

В подальшому, 13.08.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі продажу про продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Таким чином, не встановлені особи, шляхом обману та підробки довіреності від 11.01.2022 року за реєстровим №1, бланк НРС 108431, здійснили заволодінням нерухомим майном, що на праві власності належало ОСОБА_11 , а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 та квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 02.04.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Опитаний в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , повідомив, що має у власності дві квартири у АДРЕСА_5 , яку придбав у 2016 році та за адресою АДРЕСА_2 , яку отримав у власність у 2021 році. Особисто він 12.01.2022 виїхав за межі України з того часу, весь час по теперішній я перебуваю за кордоном. На початку 2025 йому стало відомо про те, що вказані квартири, без його відома, було перереєстровано на інших осіб. Будь яких довіреностей на вчинення дій від його імені він не укладав. Наміру продавати квартири не мав. Особи, які вчинили вказані дії йому не відомі.

В ході досудового розслідування встановлено, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з 06.10.2022 було зупинено його приватну нотаріальну діяльність. Окрім того, останній виїхав за межі України.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 .

Власником майна за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 .

Допитана в якості свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_12 повідомила, що працює ріелтором та в рудні 2024 до неї звернулись з проханням допомоги у продажі квартири за адресою АДРЕСА_1 та повідомили про необхідність здійснити продаж квартири за 180 000 доларів США. В подальшому показ квартири, здійснював чоловік на ім`я ОСОБА_13 . Позиціонував він себе як власник, та постійно говорив покупцеві про те, як вони робили ремонт та купляли меблі в квартиру. Він мав ключі від воріт та під`їзду, а також ключі від квартири.

В подальшому нотаріус здійснила перевірку витягу з реєстру нерухомого майна. Вона сказала, що перереєстрацію вказаної квартири здійснювали Київські нотаріуси та тут можуть бути якісь нюанси чи проблеми з реєстрацією. У зв`язку з цим вони вирішили не здійснювати продаж вказаної квартири, про що повідомила ініціатора.

Таким чином, невстановленими особами здійснюються заходи щодо спроб відчуження нерухомого майна, яке останні набули у власність шахрайським шляхом. Вказані дії можуть призвести до приховування слідів вчиненого злочину, а також повернення вказаного майна законному набувачеві права власності на вказане майно.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000405 від 02.04.2025, на майно, а саме на: квартиру за адресою АДРЕСА_2 та квартиру за АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1