УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004028 від 10.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004028 від 10.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна, що знаходяться у розпорядженні компанії «Circle» на криптогаманцях: НОМЕР_2 (сума 150 000 USDC); НОМЕР_3 (сума 180 000 USDC); НОМЕР_6 (сума 17 541 USDC).

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004028 від 10.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2024 року перебуваючи у невстановленому місці, громадянин США ОСОБА_4 , шляхом обману, а саме під приводом агента з надання рекламних послуг, заволодів грошовими коштами у сумі 1728000 дол. США, чим спричинив майнову школу компанії «Solbeer Limited».

За результатами проведення співробітниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України оперативно-аналітичного дослідження встановлено, що надана на дослідження хеш транзакція НОМЕР_7 здійснена 04.07.2024, суму 150 000 USDC було переведено з гаманця НОМЕР_1 на гаманець НОМЕР_2 та дані активи знаходяться на балансі.

Наступна транзакція НОМЕР_8 здійснена 10.07.2024, суму 180 000 USDC було переведено з гаманця НОМЕР_9 на гаманець НОМЕР_3 та дані активи знаходяться на балансі.

Крім того досліджуючи транзакцію НОМЕР_10 встановлено, що вона здійснена 12.07.2024, суму 239 900 USDC було переведено з гаманця НОМЕР_4 на гаманець НОМЕР_5 . Після чого здійснено 17.07.2024 SWAP з 265 000 USDC на 1 630 SOL та здійснюється вивід активів на криптобіржі Coinbase, Binance, 580 SOL на гаманець НОМЕР_11 та здійснено SWAP 100 SOL на 17 541 USDC, які в подальшому переказані на гаманець НОМЕР_6 (активи знаходяться на балансі) Hash НОМЕР_12.

З урахуванням вказаних обставин та з метою попередження незаконного відчуження віртуальних активів (криптовалюти) чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на віртуальні активи (криптовалюту), які знаходяться на балансі криптогаманців: НОМЕР_2 (сума 150 000 USDC); НОМЕР_3 (сума 180 000 USDC); НОМЕР_6 (сума 17 541 USDC).

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 25.10.2024 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні прокурор звернувся суду з клопотанням про арешт зазначеного майна.

Також прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, та просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Заслухавши доводи прокурора, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час прокурором не доведено, що майно, на яке останній просить накласти арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання про арешт майна не містять доказів того, що виявлені віртуальні активи мають будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження, зокрема не доведено незаконність походження таких активів.

Відтак, прокурором не доведено жодного зв?язку вищевказаних віртуальних активів з можливим заподіянням шкоди компанії «Solbeer Limited».

А відтак прокурором не доведено наявності правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

В той же час таке обмеження права власності не є співмірним і пропорційним завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для накладення арешту на вказане майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004028 від 10.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1