Справа № 308/3253/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року.

В обґрунтування заяви вказує, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021, який частково змінено ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13.05.2022, ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Зазначає, що підставами для перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що визнаючи ОСОБА_4 винним суд поклав в основу вироку неналежні та недопустимі докази, та суд помилково вказав, що вина його підзахисного доведена в повному обсязі.

Зауважує, що суд спотворив та невірно виклав по змісту вироку покази експертів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру та Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Також співставляючи та аналізуючи покази свідків, які містяться у вироку суду від 09.03.2021, захисником було встановлено, що такі покази не співпадають з тими, які були надані та суд трактував такі на власний розсуд.

Крім того, вказує, що в основу обвинувального вироку суд поклав доказ з іншого кримінального провадження №0000439 за ознаками ч. 2 ст. 194 КК України, про хід якого ОСОБА_4 не знав. Також в межах даного кримінального провадження проводилися експертизи, які суттєво відрізняються від висновків експертиз у даній справі. Про даний факт сторона захисту випадково дізналася у березні 2024 під час вивчення іншого кримінального провадження.

Наголошує, що вартує уваги окрема думка судді ОСОБА_6 який зазначив, що у нього немає сумнівів про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак його дії помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 135 КК України замість ч. 1 ст. 135 КК України.

На підставі наведеного, просив переглянути вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 за нововиявленими обставинами та визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 КК України та ч. 2 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження №0000244 закрити.

В судовому засіданні засуджений та його захисник просили заяву задовольнити з підстав та мотивів, вказаних у такій.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити заяву без задоволення. Підтримав подані ним заперечення на заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Потерпіла не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви про перегляд вироку заперечує.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і заперечення учасників процесу, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до наступного висновку.

В порядку ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

В порядку ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

У відповідності до ч. 4 ст. 461 КПК України, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення є підставою для перегляду вироку за виключними обставинами. При цьому, зазначені зловживання повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили (ч. 3 ст. 459 КПК України).

В силу ч. 1. ст. 463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються. (ч. 4 ст. 466 КПК України).

Статтею 467 КПК України передбачено право суду скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, і призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки; за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 та ч. 3 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили, обрано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду. Постановлено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання.

Також частково задоволено цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 суму завданої моральної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатково, судом вирішено долю речових доказів та судових витрат.

При постановленні вироку, судом досліджувався обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , показаннями потерпілої, свідків, експертів, судом було безпосередньо досліджено документи, висновки експертів, речові докази, що містилися при матеріалах справи та були надані стороною обвинувачення.

Суд наголошує, що під час розгляду кримінального провадження, суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачених ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши вказані докази та покази, відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України та ч. 3 ст. 135 КК України доведена повінстю поза розумним сумнівом, та судом було ухвалено обвинувальний вирок.

Суд зазначає, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13.05.2022 апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволено частково, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено частково, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України скасовано, а кримінальне провадження щодо нього в цій частині закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, 417 КПК України.

З мотивувальної та резолютивної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 виключено посилання на застосування положень ст. 70 КК України; вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 в частині визнання винуватим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 135 КК України і призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років та в іншій частині залишено без змін.

Крім того, постановою Верховного Суду від 21.03.2023 вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_10 без задоволення.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що всі обставини, які викладені захисником засудженого у заяві про перегляд вироку, були відомі останньому під час судового розгляду у суді першої інстанції, а також під час підготовки апеляційного та касаційного розгляду, у здійсненні яких він брав безпосередню участь.

За такого, висновки суду про винуватість ОСОБА_4 за результатом дослідження доказів судом першої інстанції, були перевірені Закарпатським апеляційним судом при оскарженні вироку та Верховним Судом при розгляді касаційної скарги. При цьому, захисником у своїй заяві не наведено відомостей, що підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого злочину.

Тому, суд відхиляє доводи засудженого та його захисника про спотворення та невірний виклад у змісті вироку показів свідків та експертів, так як такі не знайшли свого підтвердження та були предметом перегляду вироку апеляційним на касаційним судом.

З урахуванням викладеного, суд приходить по висновку, що одне лише посилання, без підтвердження належними доказами, на спотворення та невірний виклад судом у змісті вироку показів свідків та експертів не можуть бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення.

Крім того, окрема думка судді ОСОБА_6 до постанови Верховного Суду від 21.03.2023, сама по собі не може слугувати підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі, або разом із раніше виявленими обставинами, доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить адвокат ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 , фактично зводяться до переоцінки доказів.

Стороною захисту фактично ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України», де йдеться про те, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень, який полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов до висновку, що заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року за нововиявленими обставинами, не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 459, 460, 461, 463, 467, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1