Справа № 442/1904/25
Провадження № 1-кп/442/202/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 08.01.2025 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, військовозобов`язаного, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан терміном на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено, зокрема, Указом від 28.10.2024 №740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 року №4024-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Судом визнано доведеним, що 29 грудня 2024 року о 13 год. 46 хв. ОСОБА_2 , проходячи повз магазин «Копійочка», що за адресою вул. Грушевського, 1, м. Стебник, Львівської області, на фасаді якого, поряд з вхідними дверима, розташований банкомат банку «Ощадбанк», зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який намагався зняти грошові кошти із зазначеного банкомату. В ході спілкування ОСОБА_2 запропонував допомогти останньому в знятті готівки, на що ОСОБА_6 погодився та добровільно передав свою банківську карту «Ощадбанк» номер рахунку и НОМЕР_1 та повідомив пін-код до неї.

У цей час, у ОСОБА_2 виник раптовий умисел на таємне викрадення грошових коштів, реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вигляді завдання майнової шкоди власнику, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив зняття грошових коштів о 13:51 29.12.2024 з картки ОСОБА_6 у сумі 5000 грн., які непомітно для потерпілого поклав у поліетиленовий пакет. Після чого повідомив ОСОБА_6 , що банкомат не видає грошові кошти та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 29.12.2024 в обідній час, запропонував ОСОБА_6 допомогти зняти гроші в банкоматі. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 за ним не спостерігав, здійснив зняття грошових коштів у сумі 5000 грн., які непомітно поклав у поліетиленовий пакет. Банківську картку потерпілий забрав сам.

На даний час ним повністю відшкодовано потерпілому заподіяну матеріальну шкоду. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_2 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка), в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить добровільне відшкодування шкоди, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, - не встановлено.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнав себе винним повністю, повернув викрадене, щиросердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, особу винного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - домашній арешт залишити до набрання вироком законної сили.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не вживались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та обрати йому покарання п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 домашній арешт залишити до набрання вироком законної сили. у

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1