УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/4598/25

Провадження № 1-кс/712/1781/25

09 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси подане у кримінальному провадженні № 0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України клопотання старшого слідчого слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший слідчий слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 23.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, 24.02.2022 о 04 год 30 хв президент російської федерації (далі - рф) володимир путін оголосив початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України», після чого збройні сили (далі - зс) рф незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Із 05 год 30 хв 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 днів, тобто до 05 год 30 хв 26.03.2022.

Після цього на підставі Указів Президента України ОСОБА_7 від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України неодноразово продовжувався та діє на сьогоднішній день до 05 год 30 хв 09.05.2025.

З невстановленого часу представники зс рф та російських спецслужб на території рф, використовуючи медіа, соціальні мережі та месенджери, через українофобів та прихильників військового вторгнення зс рф на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів ЗСУ, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України; а також інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання рф задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку рф тощо.

Так, представники спеціальних служб держави-агресора, намагалися створити на території України розгалужену агентурну мережу з числа громадян України, якою керували за допомогою багатоплатформового месенджеру «Telegram», який надає можливість створювати опціональні наскрізні зашифровані чати, здійснювати дзвінки, відеодзвінки, обмін файлами та інші функції, використовуючи при цьому облікові записи без ідентифікації номера мобільного оператора.

При цьому, представники спеціальних служб рф, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, спрямованих проти основ національної безпеки України, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, які займалися пошуком роботи.

Досудовим розслідуванням установлено, що за невстановлених обставин не пізніше 26.12.2024 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) співробітник управління федеральної служби безпеки рф (далі - уфсб рф) у Бєлгородській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою інтернет- месенджера «Telegram» познайомився з громадянином України ОСОБА_5 та на фінансовій основі залучив його до співробітництва з уфсб рф.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.12.2024, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час листування у інтернет-месенджері «Telegram» з належного йому акаунту під ім`ям користувача « ОСОБА_9 », закріпленого за номером телефону НОМЕР_1 , зі співробітником уфсб рф у Бєлгородській області ОСОБА_8 , отримав від останнього завдання щодо встановлення на території Черкаської області місць дислокації засобів протиповітряної оборони ЗСУ.

26.12.2024 о 15 год 06 хв ОСОБА_5 , будучи обізнаним про особливий період на території України, усвідомлюючи роль та значення ЗСУ у захисті держави та громадян від збройної агресії рф, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та мотивів несприйняття діючої української влади і схвалення політики країни-агресора, на виконання завдання представника іноземної спецслужби щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням технічний пристрій, який дозволяє визначати координати місцевості при здійсненні фото-, відео зйомки, перебуваючи в адміністративних межах селища Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, а саме - рухаючись по проїжджій частині на невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі, здійснив відеозйомку місця дислокації радіолокаційної станції за точними географічними координатами. У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27.12.2024, вказані дані щодо місця дислокації радіолокаційної станції ОСОБА_5 передав за допомогою месенджера «Telegram» співробітнику уфсб рф у Бєлгородській області ОСОБА_8 .

У подальшому, із ОСОБА_5 , за допомогою месенджера «Telegram» встановив контакт невстановлений представник фсб рф, підписаний у вказаному месенджері як «ОСОБА_12», зареєстрований на номер телефону НОМЕР_2 . Із зазначеним невстановленим співробітником фсб рф, ОСОБА_5 листувався за допомогою належного йому акаунту в інтернет-месенджері «Telegram» з іменем користувача (хештег) « ОСОБА_9 », закріпленого за номером телефону НОМЕР_1 , використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням технічний пристрій. У ході листування невстановлений співробітник фсб рф доручав ОСОБА_5 виконання різноманітних завдань, спрямованих на сприяння у проведенні підривної діяльності рф проти України.

Так, ОСОБА_5 21.03.2025 у період часу з 14 год 09 хв до 14 год 10 хв, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання завдання щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України невстановленого представника фсб рф, підписаного у месенджері «Telegram» як «ОСОБА_12», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та мотивів несприйняття діючої української влади і схвалення політики країни-агресора, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням технічний пристрій, з використанням власного акаунту в інтернет-месенджері «Telegram» з іменем користувача (хештег) « ОСОБА_9 », закріпленого за номером телефону НОМЕР_1 , в ході листування передав інформацію щодо місця дислокації військовослужбовців ЗСУ на території с. Ковтуни, Золотоніського району Черкаської області.

Окрім того, ОСОБА_5 23.03.2025 о 20 год 47 хв., перебуваючи у приміщенні відділу № 2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання завдання щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України невстановленого представника фсб рф, підписаного у месенджері «Telegram» як «ОСОБА_12» зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та мотивів несприйняття діючої української влади і схвалення політики країни-агресора, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням технічний пристрій, з використанням власного акаунту в інтернет-месенджері «Telegram» з іменем користувача (хештег) « ОСОБА_9 », закріпленого за номером телефону НОМЕР_1 , передав точне місце дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

О 12 год. 03 хв. 07.04.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки особу застали під час вчинення злочину.

08.04.2025 о 11 год. 41 хв ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставинами, що дають обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, є зібрані у ході досудового докази, а саме: даними протоколу № 30/2/1179 від 25.03.2025 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дій відносно ОСОБА_5 ; даними протоколу № 2/1295 від 02.04.2025 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дій відносно громадянина рф ОСОБА_8 (працівник фсб рф); даними протоколу проведення обшуку від 07.04.2025; даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 07.04.2025; інформацією, що міститься у листах-відповідях військової частини НОМЕР_3 №271 від 05.04.2025 та старости сіл Ковтуни, Мицалівка № 21/02-35 від 05.04.2025;

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на теперішній час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі: буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики існують, оскільки: сторона обвинувачення володіє вагомими доказами, які вказують на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі; на сьогоднішній день в Україні Указом Президента України введено та продовжено воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину набуває особливо небезпечного характеру, оскільки може завдати реальної та значної шкоди обороноздатності України, призвести до загибелі людей або інших тяжких наслідків, зокрема зруйнування чи пошкодження військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, які знаходяться у Черкаській області; обвинувачений на даний час офіційно не працює; при вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 користувався мобільним телефоном з підключеною глобальною мережею Інтернет та перебуваючи на волі може придбати новий мобільний телефон з можливістю фотозйомки, підключити його до глобальної мережі Інтернет та продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану зі збором та передачею інформації представникам фсб та загалом представникам рф; при вчиненні злочинних дій ОСОБА_5 здійснював передачу інформації через месенджер «Telegram», при цьому постійно знищував повідомлення, дотримувався заходів конспірації, що свідчить про усвідомлення своєї протиправної поведінки та про бажання приховати свою злочинну діяльність.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і обставин, які підтверджують ці ризики, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти переліченим ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Тому, беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, наявність обґрунтованих ризиків, вважаю за доцільне розмір застави не визначати.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, які передбачені у ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні просив врахувати вимоги закону при застосуванні запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав захисника.

Заслухавши, учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколами слідчих дій.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у інкримінованому особливо тяжкому кримінальному правопорушенні проти основ національної безпеки України, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід, в тому числі альтернативний у вигляді застави, на даному початковому етапі досудового розслідування незможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. При цьому ступень значущості таких ризиків особливо значний на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, що свідчить про недостатність застосування до підозрюваного менш суворих заходів, оскільки такі запобіжні заходи на теперішній час не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 - 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Артемівськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 07 квітня 2025 року по 05 червня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 11 квітня 2025 року