Дата документу 28.01.2025
Провадження № 1-кс/334/207/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002579 від 22.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002579 від 22.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що 22.12.2024, під час проведення огляду місця ДТП, слідчим ОСОБА_4 було вилучено автобус «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 25.12.2024 справа №334/10443/24 провадження №1-кс/334/3311/24, на вказаний транспортний засіб було накладено арёшт.

16.01.2025 відносно автобуса «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була проведена інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів», під час якої він був особисто присутній та експертом зазначено, що жодних зауважень стосовно працездатності вузлів-агрегатів він не має, все перебуває в працездатному стані. При вилученні автомобіля слідчим проводилось детальне фіксування та огляд транспортного засобу. Аналогічне фіксування, фотографування та дослідження проводились і експертом при проведенні експертизи.

Оскільки всі процесуальні дії із речовим доказом на який накладено арешт виконані та прийняті необхідні процесуальні рішення, а вказаний автомобіль втрачає здатність для подальшого експлуатування та погіршується його стан, не тільки від тривалості знаходження на майданчику, але і від погодних умов.

З огляду на вищевикладене, заявник просить частково скасувати арешт належного йому автобуса «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користуватися зазначеним транспортним засобом за призначенням.

Зобов`язати орган досудового розслідування повернути автомобіль автобус «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив скасувати арешт з автомобіля.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засідання просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, розглянувши заяву, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, 25.12.2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт у кримінальному провадженні №0002579 від 22.12.2024 року, а саме на транспортний засіб «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням права розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя звертає увагу заявника, що в ухвалі від 25.12.2024 року про накладення арешту на автомобіль, слідчим суддею не було накладено заборону користування.

Отже, хоча заявник і просить частково скасувати арешт, включаючи скасування заборони користування, судом встановлено, що вказане обмеження ухвалою не накладалось.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, кримінальний процес є змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному поданні учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ухвали слідчого судді, арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) для проведення подальших судових експертиз щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках, проте тривале знаходження транспортного засобу, за відсутності умов відповідного зберігання, може призвести до знищення майна.

Згідно п. п. 8, 16, 27, 28 постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу, підрозділу дізнання. Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, положення чинного законодавства визначають порядок зберігання речових доказів, коло осіб на яких покладено належне зберігання та передбачають випадки передачі майна на відповідальне зберігання.

Отже, наведене вказує на те, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок контролю та належного зберігання речових доказів у справі і саме він вправі вирішувати питання передачі речового доказу на відповідальне зберігання заінтересованим особам або уповноваженим на виконання вимог закону щодо збереження речового доказу особам.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику. що питання щодо передачі речового доказу на відповідальне зберігання вирішує слідчий, якому доручено здійснення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також враховуючи той факт, що арешт накладено для збереження речових доказів, в подальшому його застосуванні на даний час потреба не відпала, так як досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, арешт було накладено без заборони користування транспортним засобом, а відтак у задоволенні клопотання про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002579 від 22.12.2024 року, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002579 від 22.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 31.01.2025 року о 10-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1