Справа № 700/591/24
Провадження № 1-кп/700/3/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 р. селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_6 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника

ювенальної превенції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

практичного психолога ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лисянка Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 2-го курсу ДНЗ «Лисянський професійний аграрний ліцей», не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , близько 21 години 30 хвилин 24 червня 2024 року, перебуваючи на узбіччі дороги вул. Пашинського в с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, навпроти тракторної бригади, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , у зв`язку з раптово виниклим словесним конфліктом з останнім, наздогнав ОСОБА_11 , після чого повалив його на землю та стоячи над ОСОБА_11 , який в цей час перебував на землі, та якого тримав ОСОБА_4 , наніс близько трьох ударів долонею в обличчя ОСОБА_11 , після чого наніс удар ножем, який мав при собі, в область грудної клітки з права, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої плевральної порожнини, що призвело до колабірування правої легені, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-01/245 від 27.06.2024 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також ОСОБА_4 розмахуючи ножем, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді порізів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-9-01/299 від 30.07.2024 діагностовано як рубці на лівому плечі, на животі, на лівому передпліччі, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив факт вчинення злочину за вищевикладених обставин. Щиро кається, засуджує свою протиправну поведінку, вказує, що зробив відповідні висновки. Пояснив суду, що з потерпілим ОСОБА_12 у нього виник конфлікт через те, що він вступився за свого брата, якого ОСОБА_13 та його друзі мали намір побити. Йому призначили зустріч у певному місці. Коли він підійшов до призначеного місця, туди на автомобілі під`їхав ОСОБА_14 з трьома товаришами, які побили його і сказали щоб він викликав брата. Вдома він розповів батькам, що з ним сталося і батьки вирішили поговорити з ОСОБА_15 та його друзями. По телефону він домовився з ОСОБА_15 про зустріч. Разом з батьками та братом він приїхав на місце зустрічі в с.Журжинці. Там їх чекали ОСОБА_14 та його товариші. Спочатку між ними відбулася розмова, яка переросла в штовханину та бійку. Він побіг наздоганяти ОСОБА_11 , який почав тікати. Із собою у нього була сумка «барсетка», в якій лежав ніж типу «метелик». Наздогнавши ОСОБА_11 , він повалив його на землю та завдав декілька ударів рукою по обличчю. Потім дістав ножа і хаотично розмахував ним щоб налякати ОСОБА_11 . Як так сталося, що він завдав поранень ножем ОСОБА_16 він не пам`ятає. На даний час вони примирилися, і він усвідомив протиправність своїх дій. Кається в скоєному.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 звернулися до суду із заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого вони не мають, цивільний позов заявляти не будуть. Міру покарання просить обрати на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 пояснила суду, що обвинувачений на обліку в службі у справах дітей до вчинення злочину не перебував, жодних заяв щодо його поведінки до вказаної події не надходило; було здійснено виїзд за місцем проживання обвинуваченого, де встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в багатодітній родині (4 дітей), для дітей створені належні умови для проживання та навчання. Жодних ознак неналежного виховання дітей не встановлено. На її думку, обвинуваченому можливо призначити не суворе покарання.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України відповідно до обвинувального акту згідно вимог глави 38 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, тяжким, а також враховує особу обвинуваченого, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у нарколога, психіатра, в ювенальній поліції не перебуває, навчається в ліцеї, проживає у багатодітній родині, необхідні умови для життя та навчання створені, за місцем навчання характеризується позитивно, добре вихований, відносини у родині хороші, на обліку у службі у справах дітей перебуває у зв`язку з даною справою; примирився з потерпілим, до скоєного відноситься самокритично, потерпілий претензій до обвинуваченого не має. Відповідно до досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.Рекомендовано проводити роботу спрямовану на набуття навичок контролю поведінки та емоцій.

В судовому засіданні прокурор просив суд визнати винуватим обвинуваченого та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, тобтобільш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 121 КК України у виді громадських робіт. Захисник погодився з позицією прокурора щодо міри покарання та вважає, що є всі передумови для застосування цього виду покарання.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, таких як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання з урахуванням вимог ст.ст. 103-104 КК України у виді громадських робіт. Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також співмірним із заподіяною ним шкодою та суспільною небезпекою вчиненого діяння та відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Підстав для застосування ст.105 КК України судом не встановлено.

Запобіжні заходи не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат немає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин.

Речові докази: шорти чорного кольору, кофта світло зеленого кольору, футболка сірого кольору, кросівки сірого кольору, що належать ОСОБА_4 на праві власності повернути власнику, скасувавши арешт на це майно; шорти чорного кольору, футболка чорного кольору «Under Armour», кофта зеленого кольору «VANS», що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за адресою, вулиця Благовісна, 50, місто Звенигородка, Черкаської області повернути власнику потерпілому ОСОБА_11 , скасувавши арешт на це майно; розкладний ніж типу «Метелик» - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_18