Справа № 303/2474/25
Провадження № 1-кс/303/438/25
У Х В А Л А

04 квітня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3

старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП

ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції, ОСОБА_4 , «погоджене» прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без визначення застави, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, без освіти, не працюючого, раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні №0000224, внесеному до ЄРДР 03.04.2025 року.

у с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції, ОСОБА_4 , 04 квітня 2025 року, звернулася до слідчого судді в порядку ст.183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні №0000224, внесеному до ЄРДР 03.04.2025 року.

03 квітня 2025 року о 16:50 год. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.208 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 04.04.2025 року о 13.05 год..

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами, слідчим вручена ОСОБА_5 04 квітня 2025 року о 13:10 год., що стверджується його підписом та підписом захисника.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що «досудовим розслідуванням встановлено, що 02 квітня 2025року близько 22.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_1 побачив біля вхідних воріт неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій, ОСОБА_5 вхопивши за руки потерпілу та закривши своєю долонею її рот відтягнув її до закинутої будівлі, що за адресою АДРЕСА_1 неподалік місця проживання потерпілої, де перебуваючи в середині будівлі діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, зняв з неї штани та спідню білизну, після чого проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій.

З таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої.

За даним фактом, 03.04.2025 р. слідчим відділенням відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000224 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.04.2025, згідно якого мати неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 вказала, що саме ОСОБА_5 зґвалтував її неповнолітню доньку ОСОБА_9 ; протоколом огляду нежитлового приміщення б/н по вул. Набережна у с. Великі лучки, Мукачівського, в ході якого було виявлено та вилучено частину матерії зі слідами речовини; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які показали, що 02.04.2025 неповнолітня ОСОБА_7 прибігла додому, де повідомила, що ОСОБА_5 її зґвалтував; протокол допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка в показах вказала, що не бажала статевого акту з ОСОБА_5 , неодноразово просила його припинити, однак підозрюваний не реагував.

03.04.2025 р. о 16.50 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.04.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

З метою досягнення дієвості цього провадження, відповідно до положень ст. 131 КПК України, одним із видів забезпечення кримінального провадження є застосування запобіжних заходів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та у разі доведення його вини, судом може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Аналіз особистості ОСОБА_5 , із наявних характеризуючих його даних, вказує на те, що він байдуже ставиться до існуючих правових норм, ігнорує громадські інтереси, не одружений та не має утриманців, фізично здоровий, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно.

Указані обставини свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт або застава, так як вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і не будуть ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам, порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під варту.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, а тому обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави є недоцільним.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки підозрюваний зможе безперешкодно та незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення та ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на вищевикладене, даний висновок узгоджується з вимогами ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні про особливо тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, з урахуванням характеру суспільної небезпечності та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваній ОСОБА_5 , обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, його особи є всі підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою вона застосовується та виправдовує його тримання під вартою, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слід застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, так як інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатньо ефективними для запобігання вищевказаним ризикам.».

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі, з наведених у ньому підстав та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

При цьому сторона обвинувачення (слідчий та прокурор) зазначають, що оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не одружений, без освіти, не працюючий, раніше судимий. Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, які викликають довіру суду не встановлено, тому обрати відносно останнього запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої порука, та домашнього арешту, не надається можливим. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно, будь-яким способом, впливати на неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є його односельчанами, а тому виправдовують тримання особи під вартою, зокрема: підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового слідства та суду розуміючи невідворотність покарання, так як підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Також вказаний ризик підтверджується тим, що останній ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області оголошений в розшук за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_5 шляхом погроз, умовлянь або іншим чином, чи за допомогою сторонніх осіб, може впливати на неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і враховуючи, що місце проживання підозрюваного та свідків є одне ромське поселення у с. В. Лучки, Мукачівського району, то цей ризик є очевидним, а також інших свідків які органом досудового розслідування ще не допитані, з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань; може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають значення для кримінального провадження, і за короткий строк досудового розслідування не виявлені та не вилучені. Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) та наявність вищевказаних ризиків.

Слідчим додано до матеріалів клопотання копію витягу з ЄРДР за №0000224 від 03.04.2025 року; копію рапорту поліцейського ОСОБА_12 від 03.04.2025 року, копію протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2025 року, копію протоколу огляду місця події від 03.04.2025 року, копію протоколу допиту свідка від 02.04.2025 року, копію протоколу допиту свідка від 03.04.2025 року, копію протоколу огляду місця події від 03.04.2025 року, копію ухвали Мукачівського міськрайонного суду закарпатської області від 31.03.2025 року про оголошення в розшук ОСОБА_5 , копію протоколу затримання ОСОБА_5 від 03.04.2025 року, копію повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 04.04.2025 року, характерезуючі дані на особу підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про тримання його підзахисного ОСОБА_5 під вартою, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: утримання спілкування з потерпілою та свідками, оскільки він не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ч.3 ст.152 КК України, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років та достатніх підстав вважати, що існують ризики: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (злочину) та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчим та прокурором у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що вказує на його нестійкі моральні переконання, не має постійного доходу, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 оголошений в розшук за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189, ч.1 ст.263 КК України, а тому існує ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України, які відповідно до ст.12 КК України визначено, як: особливо тяжкий злочин, слідчий суддя, у відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України не вважає за можливе визначити підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись: ст.176-178,182,183,193,194,196,198 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції, ОСОБА_4 , «погоджене» прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без визначення застави, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні №0000224, внесеному до ЄРДР 03.04.2025 року задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів, тобто з 03.04.2025 року (з моменту його затримання) по 01 червня 2025 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13