Сарненський районний суд
Справа № 572/582/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

представника КП «ОПЛ с.Орлівка» - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання можливості продовження застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши в м.Сарни у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №1-в-242/25/572/582/25 заяву голови спец ЛКК Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савченки, жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява голови спец ЛКК Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Подана заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання : шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, затяжний галюцинаційно-параноїдний синдром, виражений змішаний (дисоціативно-психопатоподібний) тип дефекту.

Відносно останнього рішенням суду застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

В процесі лікування та реабілітаційно-лікувальних заходів у клінічній картині захворювання ОСОБА_6 не спостерігається достатньої стабілізації психічного стану хворого останній зовні спокійний, емоційно вихолощений, пасивний в мовному контакту; свідомість збережена, періодично стає збудженим, неадекватним із-за частого загострення галюцинаторно-маячної симптоматики: періодично відмічає сторонні голоси та нав?язливі думки, котрі наказують йому робити щось погане; настрій нерівний, мислення різнопланове, резонерське, апатичне із зісковзуванням; ауто та гетеро агресивні тенденції періодично проявляються, критика до скоєного суспільно-небезпечного діяння формальна, до свого стану часткова, реальних планів на поточний час не висловлює.

Враховуючи стан хворого, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 на даний час потребує продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із посиленим наглядом до 6 місяців.

В судовому засіданні представник лікувального закладу підтримав подану заяву, пояснив, що ОСОБА_6 за період перебування у лікрні часто перебуває у психомоторному збудженні, часті зміни настрою, що потребує купірування, через що ОСОБА_6 потребує продовження лікування, а тому доцільним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно останнього.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву КП, зазначає, що з огляду на висновки, викладені у висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 , наявні підстави для продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі посиленим наглядом.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не висловив заперечень щодо заяви.

Захисник в судовому засіданні просить задоволити подану КП «ОПЛ с.Орлівка» заяву, з огляду на висновок лікарів.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи - суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Судової колегії палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду від 08 жовтня 2002 року відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння за ознаками п.1 ч.2 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Застосовані відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру змінені ухвалою Красногвардейського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2011 року на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом , які в подальшому продовжені строком на 6 місяців ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2024 року.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №52 від 27 січня 2025 року ОСОБА_6 встановлено діагноз : шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, затяжний галюцинаційно-параноїдний синдром, виражений змішаний (дисоціативно-психопатоподібний) тип дефекту.

В результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів в клінічній картині захворювання не спостерігається достатня стабілізація психічного стану хворого.

Отже, враховуючи психічний стан ОСОБА_6 , який зовні спокійний, емоційно вихолощений, пасивний в мовному контакту; свідомість збережена, періодично стає збудженим, неадекватним із-за частого загострення галюцинаторно-маячної симптоматики: періодично відмічає сторонні голоси та нав?язливі думки, котрі наказують йому робити щось погане; настрій нерівний, мислення різнопланове, резонерське, апатичне із зісковзуванням; ауто та гетеро агресивні тенденції періодично проявляються, критика до скоєного суспільно-небезпечного діяння формальна, до свого стану часткова, реальних планів на поточний час не висловлює - комісія лікарів вважає, що останній потребує продовження примусових заходів медичного характеру зі посиленим наглядом.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Крім цього, відповідно до ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» - продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Частиною 3 статті 95 КК України визначено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6

позитивної динаміки від проведеного лікування, враховуючи наданий суду висновок комісії лікарів, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.

Отже, суд дійшов висновку, що заява голови спеціальної ЛКК КП «ОПЛ с.Орлівка» Рівненської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

УХВАЛИВ :

Заяву голови спеціальної ЛКК КП «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савченки, жителя АДРЕСА_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя