ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ( у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, апеляційні скарги прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 , подані на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2025 року, якою щодо підозрюваного за ч.3 ст.289 ч. 4 ст.189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 .

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 757 000 грн., до 08 березня 2025 року включно,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , до 08 березня 2025 року , з визначенням застави у розмірі 757 000 грн, щодо підозрюваного за ч.3 ст.289 ч. 4 ст.189 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що наявні ризики виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу є необхідним та єдиним достатнім для попередження існуючих ризиків.

Також, в ході судового розгляду встановлено, що ризики , передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при обранні запобіжного заходу на даний час продовжують існувати.

Крім того, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, вік, його стан здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків.

Врахувавши ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини їх вчинення, майновий стан, суспільний інтерес, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважав, що застава у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, буде достатньою та необхідною для запобігання визначених судом ризиків та забезпечить належну процесуальну поведінку.

Не погодившись із судовим рішенням прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить про скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2025 року та постановлення нової ухвали, якою продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор вважає, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя мав право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зауважує, що основним мотивом вчинення зазначених злочинів було отримання незаконних прибутків у вигляді грошових коштів, у тому числі незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого значно перевищує розмір застави, визначений судом.

Крім цього, продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_10 , яка надає викривальні свідчення стосовно підозрюваних.

Сторона обвинувачення вказує що у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як : особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілу і свідків.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить про скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2025 року та постановлення нової ухвали, якою обрати нічний домашній арешт, або зменшити розмір застави.

Обгрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги, зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства та норм матеріального права, суд у своєму рішенні не вмотивував наявність та доведеність ризиків, як і сторона обвинувачення, яка не надала жодного доказу на підтвердження цих ризиків.

Стверджує, що клопотання сторони обвинувачення є необгрунтованим, а ризики не підтвердженими.

Апелянт звертає увагу, що раніше не судимий, не залишав межі України, має стійкі соцільні зв`язки дружину, утримує трьох малолітніх дітей, має постійне місце мешкання за яким характеризується позитивно.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі та просили її задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проти апеляційної скарги прокурора заперечували.

- прокурор ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 ч. 4 ст.189 КК України, які були предметом розгляду слідчого судді.

Апеляційний суд зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.289 ч. 4 ст.189 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 16.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2024 року, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.10.2024 року та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З матеріалів провадження убачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.01.2025 року до 4 місяців, тобто до 12 березня 2025 року.

З матеріалів провадження також убачається, що слідством допитані свідки та потерпіла, виявлений та вилучений автомобіль, який був предметом кримінального правопорушення та який має значення для доказової бази у данному кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення у межах апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя не врахував усіх вимог ст.199 КПК України, не взяв до уваги, що на данному етапі досудового розслідування істотно зменшилися ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Апеляційний суд приймає до уваги характеризуючи відомості про особу підорюваного, зокрема те, що ОСОБА_8 з 2020 року перебуває на обліку у психіатра, рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2020 ОСОБА_8 було госпіталізовано до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомги» у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, на утриманні трьох неповнолітніх дітей, родину та соціальні чинники які будуть утримувати його від порушень процесуальної поведінки під час слідства та судового розгляду, може працевлаштуватися з метою отримання легального джерела існування, раніше не судимий, що виключає ризик продовження ним злочинної діяльності.

Крім того, на ОСОБА_8 , слідчим суддею покладені обов`язки утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, порушення яких може бути підставою для обрання йому більш суворого запобіжного заходу.

Процесуальну поведінку підозрюваний на час апеляційного перегляду провадження не порушував, що було підтверджено прокурором у судовому засіданні. Ризик переховування від органів досудового розслідування від слідства та суду, наведений у клопотанні, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 ч. 4 ст.189 КК України, колегія суддів також вважає таким, що істотно зменшився з урахуванням наведених даних про особу підозрюваного, ОСОБА_8 належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та не намагався переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_8 , усвідомлючи у скоєнні яких злочинів його підозрюють та тяжкість покарання, добровільно з`явився за викликом спочатку до слідчого а потім і до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Всі наведені чинники, на думку колегії суддів роблять не достатньо вмотивованим висновок слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді на підставі ст. 407 ч.3 п.2 КПК України задовольнивши в цій частині апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду прокурор також не навів достатніх підстав та не обґрунтував доводи своєї апеляційної скарги в частині визначення розміру застави ОСОБА_8 , оскільки як встановлено апеляційним судом 09 січня 2025 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було сплачено заставу та ОСОБА_8 вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, порушення покладених слідчим суддею обов`язів відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України колегією суддів не встановлено та у судовому засіданні стороною обвинувачення не надано, тому апеляційна скарга прокурора в частині визначення розміру застави задоволенню не підлягає.

За наслідками апеляційного перегляду провадження колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 січня 2025 року та постановлення нової ухвали, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково, у задоволенні апеляційної скарги прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, до 08 березня 2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 757 000 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Строк дії обов`язків визначити до 08 березня 2025 року включно.

Повернути ОСОБА_12 внесену нею заставу, у АТ КБ «Приват Банк», код квитанції:3-2827 від 09.01.2025 року у розмірі 378 500 грн.

Повернути ОСОБА_13 внесену нею заставу, у АТ КБ «Приват Банк», код квитанції: 9366-1413-0940-1342 від 09.01.2025 року у розмірі 378 500 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4