УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Відділу №28 філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (далі за текстом Орган пробації) щодо приведення вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до норм Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» ,-

в с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляд Херсонського міського суду Херсонської області надійшло вищезазначене подання Органу пробації, в якому просять привести вирок Херсонськогого міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі по тексту Закон).

Обґрунтовуючи подання вказано, що з 02.11.2020 на обліку Органу пробації перебуває ОСОБА_4 , засуджений вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Зазначають, що 09.08.2024 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до якої дрібним викрадення чужого майна вважається за умови заподіяння матеріальної шкоди у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення ОСОБА_4 епізодів кримінальних правопорушень вартість викраденого майна відповідно до вироку становила: 28.07.2019 року - 2016,50 грн, 17.10.2019 року 603,83 грн, 01.12.2019 року- 509,41 грн, що по епізодах від 17.10.2019 року та 01.12.2019 року (дату вчинення кримінальних правопорушень) не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У зв`язку з викладеним просять привести вирок у відповідність до Закону.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор просив задовольнити подання Органу пробації частково, оскільки один епізод протиправних дій ОСОБА_4 декриміналізації не підлягає.

Представник органу пробації надала суду заяву, в якій просить здійснювати судове провадження за їх відсутності та задовольнити його.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за відсутності представника Органу пробації та засудженого ОСОБА_4 .

3. Встановлені судом обставини

Як встановлено судом ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України відповідно до вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, вирішено питання щодо стягнення витрат на залучення експерта та долі речових доказів.

За змістом вироку ОСОБА_4 28.07.2019 року було заподіяно потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2026,50 грн; 17.10.2019 заподіяно шкоду потерпілому ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 603,83 грн; 01.12.2019 грн заподіяно потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 509,41 грн.

Вищезазначений вирок набув законної сили 21 липня 2020, про що свідчить розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, 2 ст. 185 КК України вчинені в 2019 році. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складав 1921 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн. Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2019 році становило 1921 гривень.

Станом на дату вчинення, інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Оскільки згідно вироку вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом крадіжок 17.10.2019, 01.12.2019 становила 603,83 грн. та 509,41 грн, тобто не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2019 році (1921 грн.), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, тому суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Зміни до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння (постанова ОП ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч. 2 ст. 74 КК України).

Пункт 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачають, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону та враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом, вважає подання Органу пробації таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо приведення вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 у відповідність з вищезазначеними змінами до КУпАП, суд зважає на таке.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність частини діянь, які мали місце 17.10.2019 та 01.12.2019, за вчинення яких засуджений ОСОБА_4 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.

При цьому, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що є кримінально-караним діянням.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне привести зазначений вирок у відповідність до Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», а подання Відділу №28 філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання Відділу №28 філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях- задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 у справі №766/17459/18 відносно ОСОБА_4 привести у відповідність до Закону України 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Виключити з вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.185 КК України по епізодах від 17.10.2019 року та 01.12.2019 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням на нього відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України протягом строку випробування наступних обов`язків:

1-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена протягом7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1