Справа № 282/1578/24
Провадження № 1-кп/282/74/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000232 від 24.10.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Житинці Любарського району Житомирської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючу, згідно положень ст.89 КК України раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про дію на всій території України воєнного стану, 24.10.2024, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у домогосподарстві ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , на дверях, що ведуть до кухні, а саме на ручці, помітила барсетку чорного кольору, в якій перебували грошові кошти в розмірі 400 доларів США та 21 тисячу гривень.

У цей час та місці в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаться непоміченими, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого збагачення, з барсетки чорного кольору викрала грошові кошти в розмірі 400 доларів США та 21 тисячу гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Вказаним злочином потерпілому ОСОБА_6 , заподіяно шкоду на загальну

суму 37531,68 гривень.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю та дала суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказала, що у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений вчасно та належним чином.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показами обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченої та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченої до скоєного, зокрема те, що вона свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялась, а також дані про особу обвинуваченої, яка не одружена, офіційно не працевлаштована, по місцю проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, згідно положень ст.89 КК України не має судимостей, тому суд обравши покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, дійшов висновку, що її виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не встановлені.

Речовими доказами по справі, а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами по 100 доларів США з серіями: FB40423451, FF10313726С, КF29823592С, НЕ38487664D, а також 21 тисяча гривень купюрами по 1000 гривень (10 купюр) з серіями: АЕ4768192, ЕП4534169, АУ7356830, ЕГ8267405, АК7842694, БП7346042, ГН1758691, АК3413279, БК8357076, АС1733593, по 500 гривень (22 купюри) з серіями: ЄЗ1182914, ББ5007714, ЗА1556147, АБ3507476, БВ6619984, АП0608168, ХИ2969794, АН3366615, ВТ1882897, АЖ9209225, ВУ2931058, АК7055761, ЕУ5074039, ХИ8872912, ГА8396753, ЕЖ5977808, ЕА0062156, ВЄ4055052, ЗВ4900360, АМ3172167, ЄЗ2543259, ЗВ8626479, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1