Справа №203/6846/24
Провадження №1-кс/0203/1417/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-прокурора ОСОБА_3 ;

-підозрюваного ОСОБА_4 ;

-захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Васильківки Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого і фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000076,

у с т а н о в и в:

1. 4 квітня 2025 року прокурор звернувся до суду із цим клопотанням, у якому зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України створенні та керівництві злочинною організацією та незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки, вчинених у складі злочинної організації.

2. 18 лютого 2025 року відносно підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2025 без визначення застави.

3. У клопотанні прокурор просить суд продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 11.05.2025.

4. Необхідність продовження запобіжного заходу підозрюваному прокурор мотивував збереженням ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

5. У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

6. Підозрюваний, його захисники у суді проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обмежитись більш м`яким запобіжним заходом.

7. Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

8. Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 05.02.2024 відкрите кримінальне провадження №0000076, у якому ОСОБА_4 11.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України.

9. 18 лютого 2025 року відносно підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2025 без визначення застави.

10. Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 03.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 11.05.2025 включно.

11. Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

12. Згідно з частиною 3 статті 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

13. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя відповідно до статті 178 КПК бере до уваги дані про його особу, вагомість наявних доказів, які наведені в клопотанні прокурора, досліджені під час розгляду клопотання, і які підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою), доходжу висновку про існування підстав для продовження застосованого 18.02.2025 запобіжного заходу.

14. При цьому твердження захисників про необґрунтованість підозри та відсутність доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину є формальними та спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження. Більше того, такі доводи є й суперечливими, оскільки захисники у судовому засіданні просили про застосування більш м`якого запобіжного заходу, який може бути застосовано лише у разі наявності обґрунтованої підозри.

15. При цьому слідчий суддя також бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно з яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

16. Такими ознаками на думку слідчого судді продовжують бути тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

17. Відтак зазначені вище обставини дають достатні підстави допускати продовження існування передбачених частиною 1 статті 177 КПК ризиків, які враховувались при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18. Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

19. Проте, розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, ураховуючи зазначене вище, відповідно до статті 183 КПК вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

20. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким, отже він розуміє тяжкість та строк покарання, яке йому може бути призначене в разі визнання винуватим, а також вагомість доказів підозри проти нього, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування.

21. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (пункт 2 частини 1 статті 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 №33977/96).

22. Відомості про особу підозрюваного не спростовують обґрунтовані у клопотанні прокурора та встановлені судом об`єктивно існуючі у цьому провадженні ризики.

23. Не визначаючи підозрюваному заставу, суд бере до уваги й нові докази, додані прокурором до заявленого клопотання (висновок експерта від 11.03.2025 та протокол допиту свідка ОСОБА_7 ), наявність яких у сукупності з рештою добутих доказів свідчить про збереження існування зазначених вище ризиків.

24. Керуючись статтями 176 178, 182 184, 193, 194, 196, 197, 199, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 33 дня до 11 травня 2025 року включно, з утриманням у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повну ухвалу проголошено 10 квітня 2025 року, о 1200.

Слідчий суддя ОСОБА_1