Справа № 149/782/25
Провадження №11-сс/801/267/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , поданою його представником - адвокатом ОСОБА_6 щодо незаконного утримання особи, в порядку ст. 206 КПК України

за участю сторін провадження:

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , поданою його представником - адвокатом ОСОБА_6 щодо незаконного утримання особи, поданої в порядку ст. 206 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року та відкрити апеляційне провадження, зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити ОСОБА_7 до слідчого судді Вінницького апеляційного суду для розгляду скарги, скасувати ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року та зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити ОСОБА_7 , який знаходиться на території ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, що ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року підписано та доставлено до Електронного Суду тільки 19.03.2025року.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що слідчий суддя, отримавши відомості про затримання особи, не з`ясувала наявності законних підстав для утримання ОСОБА_7 та не зобов`язала ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно доставити ОСОБА_7 до слідчого судді для з`ясування всіх обставин затримання, що є на думку захисника порушенням ч.2-5 ст. 206 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно довідки про доставку електронного документу копія ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року захиснику ОСОБА_6 була доставлена до його електронного кабінету 19.03.2025 року.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Belletv. France), Series A№ 333-B, crop. 42, пункт 36).

Суд апеляційної інстанції вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, тому вимоги щодо поновлення строку апеляційного оскарження підлягають задоволенню.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 , слідчий суддя, перевіривши доводи поданої до суду скарги, врахувавши обставини, зазначені у ній вірно обгрунтував свої висновки з урахуванням положень ст. 206 КПК України щодо відсутності повноважень, визначених КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Апеляційний суд зазначає, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слідує, що 13.02.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно затримали ОСОБА_7 та примусово доправили до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту його затримання він перебуває у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином з викладених фактичних обставин вбачається, що між ОСОБА_7 та уповноваженими особами ТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Слідчим суддею вірно прийнято до уваги те, що до скарги захисником не долучено доказів того, що ОСОБА_7 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження, не вбачається, що відносно ОСОБА_7 , здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких визначено ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_7 в порядку ст. 214 КПК України не подано заяву про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб ТЦК та СП.

Уповноважені особи ТЦК та СП не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

Під час апеляційного розгляду сам захисник зазначав, що дії уповноважених осіб ТЦК та СП підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виклав свої доводи щодо цього та вказав, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту особа вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Перевіряючи рішення слідчого судді, який врахував, що доказів того, що ОСОБА_7 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження, не вбачається, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді, що не можна достеменно стверджувати, що ОСОБА_7 незаконно затриманний.

При цьому у скарзі захисника ОСОБА_6 вказано лише про перебування ОСОБА_7 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та про незаконні дії працівників ТЦК та СП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на викладені захисником фактичні обставини скарги, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_7 , призову на проходження службу, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, а, у разі наявності в діях осіб ознак злочину - у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 , поданою в порядку ст. 206 КПК України є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою, в порядку ст. 206 КПК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4