Справа № 750/2214/25
Провадження № 1-кс/750/718/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , скаржника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, -

в с т а н о в и в :

14.02.2025 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки в ході досудового розслідування не допитано ОСОБА_6 , який разом з іншими обвинуваченими в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду заявили про здійснення на них неправомірного психологічного тиску поліцейськими для надання неправдивих показань. Також вважає, що слід було допитати батька ОСОБА_6 , якого поліцейські неповнолітнім затримали, й не повідомили про це батьків, потім тривалий час не допускали батька до спілкування з сином.

Скаржник ОСОБА_6 просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження, оскільки саме на нього чинився психологічний тиск, зважаючи на який він надав неправдиві показання, будучи неповнолітнім. Вказав, що має документи, які слідчий може використати як докази під час розслідування та може вказати на осіб, які безпосередньо чинили на нього неправомірно тиск.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_6 не є заявником у цьому кримінальному провадженні, оскільки його розпочато за рапортом прокурора, згідно з яким лише через чотири роки після вчинення особливо тяжкого злочину, під час судового розгляду обвинувачені заявили про неправомірний тиск на них, у зв`язку з чим вони надали неправдиві показання під час слідчих експериментів. Разом з тим, під час розслідування проаналізовано матеріали досудового розслідування, зокрема протоколи слідчих експериментів і відеозаписи, та не встановили будь-якого тиску на підозрюваних. Двох із них допитали вже в цьому кримінальному провадженні й вони не надали показань щодо конкретних дій поліцейських, які б свідчили про тиск на підозрюваних. Вважає рішення слідчого про заккриття кримінального провадження законним.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що проаналізував зібрані в ході досудового розслідування докази і вважає їх достатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, оскільки факт будь-якого тиску на підозрюваних при проведенні слідчих експериментів не підтверджено. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України.

У ході досудового розслідування отримано копії протоколів проведення слідчих експериментів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 28.01.2020, за участю підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 ; допитано як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заступника начальника ВП начальника СВ Новгород-Сіверського РПВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 31.12.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

Серед іншого в постанові про закриття кримінального провадження зазначено про допит ОСОБА_8 , проаналізовано його показання та зазначено, що аналогічні показання надано ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутній протокол допиту ОСОБА_6 , у судовому засіданні слідчий пояснив, що взагалі вважає недоцільним його допит у ході розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України, визначено завдання кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя погоджується із твердженнями скаржника про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, проведено неповно. Зокрема, згідно з рапортом прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_11 під час затримання ОСОБА_6 та під час проведення слідчого експерименту за його участю працівниками Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області на останнього вчинявся психологічний тиск, однак, у ході досудового розслідування його не допитано щодо цих обставин. Не зважаючи на це, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження вказує про надання ОСОБА_6 показань під час розслідування. У той же час, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 28.01.2020, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідчим допитано. У судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що має документи, які слідчий може використати як докази під час розслідування та може вказати на осіб, які безпосередньо чинили на нього неправомірно тиск, він звертався до слідчого з цією інформацією, однак його не допитано, а кримінальне провадження закрито.

Окрім того, згідно з рапортом прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , на підставі якого розпочато досудове розслідування, зазначено, що обвинувачені в судовому засіданні повідомили про вчинення психологічного тиску слідчим Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 , якого не допитано в цьому кримінальному провадження, не зважаючи на наявну інформацію щодо можливих неправомірних дій саме цим поліцейським.

Постанова слідчого має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку, що випливає зі змісту ст.ст. 2, 9 КПК України.

Окрім того, статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод беззастережно заборонено катування та нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження.

Водночас, виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 і квітня 2011 року).

Відповідно до п. 1 ст. 46 Європейської конвенції з прав людини та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Згідно з практикою Європейського суду допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим, що не було дотримано під час досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимог ст.ст. 2, 9, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанову слідчого слід скасувати.

Разом з тим, у своїй скарзі заявник просить зобов`язати слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, допитати заявника ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_13 . Однак, ця вимога виходить з межі судового розгляду, який проводиться з приводу скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1