УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу керівника Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_3 та волонтера Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.12.2024,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга керівника Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_3 та волонтера Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.12.2024.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, заявники посилаються на положення ст. 303 КПК України та в обґрунтування скарги зазначають про те, що ними, 13.12.2024 до Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України, яка була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування того ж дня за вх. №4174. При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, у встановленому порядку та строки всупереч вимогам ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. В зв`язку з чим, просять зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань невідкладно зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2024 та внести до ЄРДР відповідні відомості.

У судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Разом з тим, 01.01.2025 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про проведення судового розгляду у їх відсутність.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявників.

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась. Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо її подано особою, яка немає права подавати скаргу.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому, КПК України не містить положень щодо представника заявника/скаржника, в тому числі коли заявником/скаржником є юридична особа, та яким чином підтверджуються його повноваження.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом .

Згідно із ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Оскільки ст.ст. 64-1, 64-2 КПК України, так само як і ст. 60 КПК України структурно знаходяться у § 5 глави 3 розділу І КПК України, котра визначає хто є заявником у кримінальному провадженні, можна зробити висновок, що представником заявника, яким є юридична особа, в контексті можливості здійснювати повноваження представника у кримінальному провадженні можна порівняти із представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, на переконання слідчого судді, порядок і форма підтвердження повноважень представника заявника/скаржника, з метою дотримання засад рівності перед законом і судом, повинні бути такими ж самими, які передбачені для вищевказаних осіб.

Так, за змістом вказаних норм кримінального процесуального закону, представником зазначених учасників кримінального провадження як юридичної особи може бути: захисник, керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи.

Отже, представником заявника/скаржника, який є юридичною особою, аналогічно вказаним вище нормам, окрім особи, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (адвокатом), може бути керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, а також працівник юридичної особи.

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання заяви/скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

За правилами п. 2, 3 ч. 3 ст. 58, п. 2, 3 ч. 2 ст. 64-1, п. 2, 3 ч. 5 ст. 64-2 КПК України повноваження на участь у провадженні представників юридичних осіб, які є потерпілими, чи щодо яких здійснюється провадження, або третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, у випадку, коли такі представники не діють у статусі адвоката, можуть підтверджуватися: копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особи; довіреністю - якщо представником є працівник відповідної юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГК України, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

При цьому, як вбачається із скарги, її підписано керівником Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_3 та волонтером Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_4 , якими на підтвердження своїх повноважень, до матеріалів скарги не долучено копії установчих документів зазначеної юридичної особи та будь-яких підтверджуючих документів щодо перебування ОСОБА_3 на посаді керівника Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА», а також наділення права ОСОБА_4 як волонтера благодійної організації на представлення юридичної особи.

В той же час, слідчим суддею вживались заходи з метою перевірки повноважень заявників, однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на виклик в судове засідання не з`явилися, додаткових документів на обґрунтування скарги на адресу суду не направляли.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга керівника Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_3 та волонтера Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.12.2024, підлягає поверненню.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись, ст.ст.3, 32, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Скаргу керівника Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_3 та волонтера Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «МАВКА» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.12.2024, - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя