справа № 462/9254/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000910 від 19.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісаїв Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого востаннє 27.11.2015 року Турківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановами Залізничного районного суду м. Львова від 26.10.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також 23.01.2024 року, 18.04.2024 року та 07.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї тітки ОСОБА_5 , після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, на шлях виправлення не став та продовжив свої неправомірні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства. Так, 02.09.2024 року близько 16.25 год., перебуваючи поруч із будинком, що за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 94, зустрів свою тітку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поверталась з роботи, та умисно вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у безпричинному висловлюванні на адресу потерпілої нецензурних слів, залякуванні, приниженні її гідності, демонстрації своєї фізичної переваги шляхом кидання в сторону потерпілої порожньої скляної пляшки, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, спричинило порушення звичайного рівня її життєдіяльності та соціального функціонування, погіршення її психофізичних параметрів та здоров`я, негативних змін в психоемоційному стані, порушення у соціально- побутовій сфері, чим вчинив умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо своєї тітки ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних та близьких відносинах , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повній мірі та дав суду свідчення про обставини вчинення ним злочину, як це викладено в обвинувальному акті. У скоєному щиросердно розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов у справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився показаннями обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого у домашньому насильстві, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо своєї тітки, з якою він перебуває у сімейних та близьких відносинах , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, раніше судимого востаннє 27.11.2015 року Турківським районним судом Львівської області за ч. 3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років, звільнений по відбуттю покарання 06.03.2020 року, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду. Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників. Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме заборонити йому перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборонити наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; направити його для проходження програми для кривдників.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не поступало. Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не пред`явлений.

Таким чином, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 строком на 3 місяці обмежувальні заходи, а саме:

1) заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства,

2) заборонити наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

3) направити його для проходження програми для кривдників.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: