УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000067 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2024 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 436-2, ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України,,

Учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_9 ( в режимі відеоконференції

з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області)

обвинувачений ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції з

ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

захисник ОСОБА_7 , ( в режимі відеоконференції за

допомогою сервісу EASYCON)

захисник ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції

з Врадіївського районного суду Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ч.2,ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.110, ч.2 ст.111 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати. Постановити новий вирок та виправдати ОСОБА_8 в зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за ч.2,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 436-2, ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України та призначено йому покарання:

за ч.2 ст. 436-2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.3 ст. 436-2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.1 ст. 110 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.2 ст. 111 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту його затримання 03.02.2023 року та зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення в наданій справі з 03.02.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової лінгвістичної сематико-текстуальної експертизи № 12477/12478/23-36 від 11.09.2023 року 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 80 коп. та за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/115-23/4993-КТ від 02.08.2023 року 5 736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн., а всього 20 074 (двадцять тисяч сімдесят чотири) грн. 80 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зауважує, що суд при ухваленні вироку та оцінці доказів не звернув увагу на допущенні працівниками поліції СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області порушення закону при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у відсутності захисника та позбавлення обвинуваченого можливості скористатися послугами адвоката при проведенні обшуку. Поза увагою суду також залишилося те, що як при призначенні так і при проведенні двох судових експертиз (судової компютерно-технічної, лінгвістичної) були грубо порушені процесуальні права підозрюваного ОСОБА_8 на захист, передбачені ч.3,ч.4 ст.42 КПК України. Також в неповній мірі були з`ясовані обставини причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину за ч.2 ст.111 КК України в результаті не проведення судової експертизи стосовно віднесення інформації, яка була розміщена ОСОБА_8 на сторінці в мережі Інтернет до інформації, що відноситься до державної таємниці внаслідок чого так і не було з`ясовано чи надавав обвинувачений таким чином вказаними діями допомогу іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України.

Вказує, що в результаті ненадання судом стороні захисту достатнього часу для підготовки виступу у судових дебатах, сторона захисту була позбавлена порівняно зі стороною обвинувачення, рівних умов для реалізації своїх процесуальних прав. Вважає, що за даних обставин зі сторони суду було допущено порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливості судового розгляду.

Стверджує, що судом при ухвалені вироку були допущені істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, крім цього залишилися нез`ясованими певні обставини кримінального провадження відносно причетності обвинуваченого до вчинення злочину за ч.2 ст.111 КК України, а сам висновок суду про причетність обвинувачено до вказаного злочину не знайшов свого підтвердження при дослідженні доказів в суді.

Крім того, звертає увагу, що при ухваленні судом вироку та призначенні покарання не були враховані стан здоров`я обвинуваченого, а саме посттравматичні наслідки перенесених ним двох черепно - мозкових травм, що кардинально негативно вплинули на його стан здоров`я, відсутність тяжких наслідків (матеріальної шкоди) від вчинення злочинів які інкриміновано обвинуваченому.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 вважає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження в результаті чого суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Зауважує, що в обвинувальному акті зазначено, що «у період з 15.03.2022 по 22.03.2022 ОСОБА_8 створив картографічні матеріали де розмістив відповідні позначки, які вказували на розташування сил оборони, блокпостів та об`єктів критичної інфраструктури. Встановлено що підготовлені матеріали ОСОБА_8 використовуючи мережу в контакті передав представнику прокремлівської пропаганди ОСОБА_11 (громадянин України, на даний час проживає в рф.)». Пояснює, що по перше, - під час судового розгляду та огляду роздруківок повідомлень ОСОБА_8 встановлено що на дату огляду даних відправлень вони не були відкриті та прочитані отримувачем ОСОБА_11 . Дану обставину визнала і сторона обвинувачення. По друге, що є основним встановлено, що ОСОБА_11 є громадянином України. Крім того стороною обвинувачення, як доказ надано до суду витяг з інтернет сторінки Бюро судової інформації на 11 аркушах про кримінальні провадження відкриті на ОСОБА_11 та його особу. Як видно з даних, що надано стороною обвинувачення, громадянин ОСОБА_11 підозрюється в вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.436-2 (виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, ) та ч.1 ст.111-1 (колабораційна діяльність) КК України. Таким чином особа - громадянин України, якій ОСОБА_8 відправив картографічні матеріали навіть не підозрюється в державній зраді за ст. 111 КК України, а відправлення матеріалів цій особі ОСОБА_8 кваліфіковано як державна зрада, що на думку сторони захисту, є не обґрунтованим та безпідставним.

Зазначає, що склад злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_11 - ст.436-2 ч.1 ст.111-1 містить спеціальний суб`єкт злочину - ним може бути лише громадянин України. Таким чином в ході судового розгляду не надано жодного доказу що ОСОБА_11 є представником іноземної держави або іноземної організації. Онуфрієнко це громадянин України, житель м. Харкова, який підозрюється за ч.2 ст.436-2 та ч.1 ст.111-1 КК України. Це виключає наявність в діях ОСОБА_8 об`єктивної складової складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Проаналізувавши вироки судів, сторона захисту зауважує, що дії аналогічні до тих, які вчинив ОСОБА_8 кваліфікуються як несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану тобто за ознаками ст. 114-2 КК України. Проте ОСОБА_8 не можна притягнути до відповідальності за ст. 114-2 КК України не зважаючи на повну наявність складу злочину, так як Кримінальний кодекс України доповнено ст. 114-2 законом від 24 березня 2022 року №2160-ІХ який набув чинності 27 березня 2022 року тобто після вчинення ОСОБА_8 вказаного діяння. На думку захисника, неможливість притягнення ОСОБА_8 за ст. 114-2 КК України, не є підставою інкримінувати йому злочин передбачений ч.2 ст.111 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванні час, ОСОБА_8 зареєструвався користувачем соціальної Інтернет-мережі «Вконтакте», профіль користувача з ім`ям « ОСОБА_12 », яка належить товариству з обмеженою відповідальністю "Мэйл.РУ ГРУП" (м. Москва, проспект Ленінградський, буд.39, будівля 79, ОДРН 813).

Тим самим ОСОБА_8 ідентифікував себе користувачем з ім`ям « ОСОБА_12 ». Для того, щоб мати можливість безперешкодно користуватись вказаним Інтернет-ресурсом, ОСОБА_8 користувався у своєму Інтернет-браузері програмою для підключення до системи «VPN», яка дає змогу обійти заборону на користування Інтернет-ресурсом «Вконтакте» на території України та приховати дійсне місце розташування користувача вказаної Інтернет-мережі.

Так, 22.07.2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , за допомогою своєї персональної сторінки (акаунту) з іменем користувача « ОСОБА_12 » на правах члена соціальної групи «Украина. Последние новости. Разоблачение Украины» під відео розмістив тексти наступного змісту. «… на Донбассе было кому организовать и кому поддержать - всё-таки россия рядышком, а на Юге нациков с бандерштата нагнали, показательно сожгли в Одессе людей в Доме Профсоюзов - на этом всё и закончилось, больше никто не рыпался.»

При цьому ОСОБА_8 , будучи досвідченим користувачем соціальної Інтернет-мережі «Вконтакте», достовірно знав, що залишаючи коментарі під вказаною публікацією, він здійснює роздачу (поширення) вказаної публікації всім користувачам Інтернет-мережі «Вконтакте», які знаходились у розділі «Члени групи» зазначеної вище соціальної групи в соціальній мережі, тим самим виготовив та поширив матеріал, у якому містилося виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.2 ст. 436-2 КК України, як виготовлення, поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування і визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Крім того, 07.10.2022 року о 23:57 годині, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , використовуючи системний блок сірого кольору у корпусі "TEREM-COMPUTERS" з процесором «AMD Athlon™ Processor LE-1640 2,710 GHz», встановленою оперативною пам`яттю (ОЗУ) 2,944 ГБ, з`єднаний з мережею Інтернет за допомогою дротового модему, діючи повторно, за допомогою своєї персональної сторінки (акаунту) з іменем користувача « ОСОБА_12 » за допомогою посилання у всесвітній мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у розділі «Фото» з подальшим його розміщенням у розділі «Стена(Лента)» розмістив зображення президента рф володимира путіна та обрядову символіку, при цьому в описі під зображенням розмістив текст наступного змісту:

«Ритуал в поддержку Президента ОСОБА_13 в его

День Рождения от

ОСОБА_14 красную нецерковную свечу, читать:

«Да воссияет Сила России,

да будет ОСОБА_15 силён во своїх решениях.

Силён, да Россией убережен от зла.

Да наши слова, да во оберег России и ОСОБА_16 .

Да прославится Россия как Великая Держава,

да будет ОСОБА_15 прославлять и поднимать Россию.

Нашими словами защищён ОСОБА_15 от зла.

Заклинаю!»

Читать 9 раз.

Дана публікація опинилась на особистій сторінці ОСОБА_8 шляхом створення ним вказаної публікації. Одразу після цього, ознайомившись із даною публікацією, відчуваючи глибоку антипатію до представників діючої вищої державної влади в Україні, керуючись власними політичними переконаннями, діючи умисно, маючи на меті довести до інших користувачів Інтернет-мережі «Вконтакте» свою політичну позицію про необхідність глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації ОСОБА_8 поставив на даній публікації відмітку «Класс». При цьому ОСОБА_8 , будучи досвідченим користувачем соціальної Інтернет-мережі «Вконтакте» достовірно знав, що розміщенням вказаної публікації він здійснює роздачу (поширення) вказаної публікації всім користувачам Інтернет-мережі «Вконтакте», які знаходились у розділі «Друзья» його акаунту « ОСОБА_12 » в Інтернет-мережі «Вконтакте» та робить вказану публікацію видимою на його персональній сторінці для всіх користувачів Інтернет-мережі «Вконтакте», які її передивляються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.3 ст. 436-2 КК України, як виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році, вчинені повторно.

19.10.2022 року о 23:21 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , за допомогою своєї персональної сторінки (акаунту) з іменем користувача « ОСОБА_12 » за допомогою посилання у всесвітній мережі Інтернет: у розділі «Стена (Лента)», діючи повторно, розмістив створене соціальною групою «Империя Сильнейщих ведьм» відео під назвою: «Наша Лана из Парапсихологического Центра Алены Полынь приехала в ЧВК Вагнер» Империя Сильнейших Ведьм гордиться сильными воинами России! Слава России! Слава воинам России! Ура! Ура! Ура!», яке за своїм змістом є таким, що містить глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію рф проти України, розпочату в 2014 році.

Одразу після цього, ознайомившись із даною публікацією, відчуваючи глибоку антипатію до представників діючої вищої державної влади в Україні, керуючись власними політичними переконаннями, діючи умисно, маючи на меті доведення до інших користувачів Інтернет-мережі «Вконтакте» своєї політичної позиції про необхідність глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, ОСОБА_8 поставив на даній публікації відмітку «Класс».

При цьому ОСОБА_8 , будучи досвідченим користувачем соціальної Інтернет-мережі «Вконтакте», достовірно знав, що проставлянням відмітки «Класс» під вказаною публікацією він здійснює роздачу (поширення) вказаної публікації всім користувачам Інтернет-мережі «Вконтакте», які знаходились у розділі «Друзья» його акаунту « ОСОБА_17 » в Інтернет-мережі «Вконтакте» та робить вказану публікацію видимою на його персональній сторінці для всіх користувачів Інтернет-мережі «Вконтакте», які її передивляються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.3 ст. 436-2 КК України, як виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені повторно.

Крім того, 08.10.2022 року о 01:18 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , за допомогою своєї персональної сторінки (акаунту) з іменем користувача « ОСОБА_12 » за допомогою посилання у всесвітній мережі Інтернет та на правах члена соціальної групи «росия великая страна», відчуваючи глибоку антипатію до представників діючої вищої державної влади в Україні, керуючись власними політичними переконаннями, діючи умисно, маючи на меті довести до інших користувачів Інтернет-мережі «Вконтакте» свою політичну позицію про необхідність зміни меж території або державного кордону України, під відео розмістив текст (коментар) наступного змісту:

«С Днем рождения, ОСОБА_18 ! Присоедините нас Николаевская область к Росии всерерз и навсега!», в якому в свою чергу містилися публічні заклики до зміни меж території або державного кордону України.

При цьому ОСОБА_8 , будучи досвідченим користувачем соціальної Інтернет-мережі «Вконтакте» достовірно знав, що залишаючи коментар під вказаною публікацією, він здійснює роздачу (поширення) вказаної публікації всім користувачам Інтернет-мережі «Вконтакте», які знаходились у розділі «Члени групи» зазначеної вище соціальної групи в соціальній мережі, тим самим виготовив та поширив матеріал, в якому містилися публічні заклики до зміни меж території або державного кордону України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 110 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до зміни меж території або державного кордону України.

Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у передбачений Законом спосіб неодноразово продовжувався, та діяв станом на 01.03.2022 та 15.03.2022 року. Незважаючи на наведені вище зобов`язання з неухильного додержання Конституції та законів України, громадянин України ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_8 запропонував невстановленій особі, громадянці рф, надавати інформацію стосовно подій, які відбуваються в смт. Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, а саме: передавати відомості щодо розташування та руху військової техніки та військовослужбовців ЗС України у такий спосіб. Невстановлена особа (засновниця декількох громадських організацій релігійного спрямування, таких як «Союз исследователей наследия народов мира», «МОИРНО» (международная организация исследования религий народных общин) та «Вера ИСВ», яка публічно підтримує військову агресію рф проти України, зокрема, через вказані громадські організації та власноруч створені проросійські спільноти в соціальних мережах. Така особа, використовуючи платформу релігійного об`єднання «Империя сильнейших ведьм» намагається проводити вербувальну діяльність по відношенню до громадян України, які можуть підтримувати політику рф. Вказана особа неодноразово проводила так званий «круг сили» на території російської федерації, на якому проголошувались публічні заклики до об`єднання та підтримання діяльності ОСОБА_19 . До вказаного заходу за допомогою мережі Інтернет долучались громадяни України, що є членами названих громадських організацій, у тому числі ОСОБА_8 . ОСОБА_8 , пройшовши так звану «ініціацію», яка включає в себе перевірку особи на прихильність ідеям створення «Новоросії» або приєднання територій України до рф, став членом організації «Империя сильнейших ведьм» з метою отримання нескладних завдань, спрямованих на популяризацію дій окупаційних військ, прославляння президента рф, заперечення збройної агресії по відношенню до України.

Таким чином, ОСОБА_8 встановив контакт з невстановленою в ході досудового розслідування особою, громадянкою рф, та ініціативно запропонував використати дві приватні сторінки в соціальній мережі «ВКонтакте», де зареєстрований під іменем « ОСОБА_12 », для активного спонукання та підтримки ідеології рф щодо доцільності приєднання території України до російської федерації, з метою допомоги представникам рф в проведенні підривної діяльності проти України.

01.03.2022 року на закритому форумі об`єднання «Империя сильнейших ведьм» було закріплено оголошення «События на Украине», де невстановлена особа закликала до очищення рядів об`єднання від незгодних з її точкою зору та політикою керівництва рф. 01.03.2022 року ОСОБА_8 на вказаному форумі опублікував допис, в якому повністю підтримав невстановлену особу.

У період з 15.03.2022 до 22.03.2022 року ОСОБА_8 під впливом закликів невстановленої у ході досудового розслідування особи, громадянки рф, за допомогою сервісу «Google Maps» створив картографічні матеріали, на яких розмістив відповідні позначки, що вказували на розташування сил оборони, блокпостів та об`єктів критичної інфраструктури селища Врадіївка. При підготовці матеріалів ОСОБА_8 , використовуючи соціальну мережу «Вконтакте», передав представнику прокремлівської пропаганди ОСОБА_11 (громадянин України, на даний час проживає в рф) таку інформацію. Крім цього, ОСОБА_8 надав данні про кількісний склад сил оборони, захищеність блокпостів та інформації щодо частин тилового забезпечення м. Миколаєва, при цьому надіславши кінцевому отримувачу даних повідомлення наступного змісту: « ОСОБА_20 точные карты для передачи в штаб Российской Армии».

Крім цього, 19.03.2022 року ОСОБА_8 у відповідь на оголошення від 15.03.2022 року звернувся до адміністрації ресурсу з пропозицією використати усі наявні у нього ресурси для допомоги армії рф.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, надання іноземній державі або її представникам допомоги у підривній діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, обвинуваченого на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково. Повністю визнав себе винним за ч.2 ст. 436-2 КК України та за ч.1 ст. 110 КК України. В частині обвинувачення за ч.3 ст. 436-2 КК України фактичні обставини обвинувачення не оспорював, але не погодився з кваліфікацією його дій за ознакою повторності, посилаючись на те, що вчинені ним дії мали продовжуваний характер і були охоплені єдиним наміром. В частині обвинувачення за ч.2 ст. 111 КК України винним себе не визнав і пояснив суду, що у нього був обшук, під час якого вилучили комп`ютер, флешки. На комп`ютері дійсно були карти, переписка, яку він вів в односторонньому порядку, матеріали він відправляв на недійсну сторінку. Карти він робив у березні 2022 року з гугл-карт, які були в загальному доступі, використовував додаток Пейнт, щоб робити позначки. На картах відзначив школу, лікарню, свій будинок, будинки батьків і знайомих. Росіяни тоді дійшли до ОСОБА_21 і він хотів убезпечити себе, зазначивши, що має лояльну позицію, щоб його не чіпали, не піддавали тортурам. Він ні з ким не співпрацював. Коментарі він писав, але не щодо військових. Він не ходив і не збирав інформацію. Робив все це, щоб можна було сказати, що він не проти росіян, щоб убезпечити себе, якщо вони прийдуть. Він нікого з представників рф не знає. Він дійсно писав, що хоче співпрацювати, але з того часу як написав, пройшло два тижні і йому ніхто не відповів. Він направив пропозицію ще раз, але йому знову ніхто не відповів. На картах він позначав об`єкти, в яких не розміщувалися військові, але він відзначав їх як такі, що вони там є. Також він позначив усі виходи з селища. Онуфрієнко - це блогер з Ютуб-каналу російської спрямованості. Здебільшого він розказував про те, як просувається військова агресія. Він не передавав інформацію цьому блогеру. Одного разу скинув, але йому ніхто не відповів, другого разу також. Його позиція така, що він проти всіх, хто воює, він проти війни, присягу Україні не приносив. Він дійсно писав коментарі під картинками в Інтернеті, але що писав - не пам`ятає. Відзначав привітання путіну і прохання приєднати Україну до росії, але хотів, щоб це відбулося без війни. Не вважає путіна пацифістом, але лайкав різні пости в межах якихось ритуалів. Дещо репостив, але навіть не читав що. Альона Полинь - це магічна організація, створена для того, щоб підняти таємні знання. Така діяльність не пов`язана з політичними поглядами. У нього була переписка, в якій йому пропонували співпрацювати, але він відмовився. Не знає, що таке база «Миротворець». Не вважає, що вчинив державну зраду, оскільки вчинив ці дії без наміру на зраду, тому і не має каяття в цій частині. Вважає, що вчинив дурниці, тому що таємною військовою інформацією не володів, з двору нікуди не виходив, не збирав інформацію, а лише придумував. Він був членом ведомської організації, але винагороди за свою діяльність не отримував, внески не сплачував, лише купляв там матеріали, свічки, карти гадальні; мав проявляти свою активність, щоб залишитися в членах групи. Його статус як учасника групи - ведун. Він мав нести знання людям через Інтернет, робити репости. Зараз вважає росію і її військове керівництво агресорами, вже усвідомив усе. А на той час у нього ще не було достатньої інформації для цього. Своїй організації він довіряв в магічному плані, а в політиці участі не приймав. Також ОСОБА_8 додав, що під час обшуку права йому пояснювали. Він дійсно хотів присутності адвоката, але той не їхав і обшук завершився без нього. Стверджував, що його приєднання до груп «Україна. Новости. Разоблачение», «росія - єто сила», твердження про те, що українці - нацики і бандерштадт - це несерйозно, це жарти в соціальних мережах, вихід за межі реальності. Галюцинацій у нього нема, тільки бачення, особливо коли вип`є на кладовищі. Нациками він вважає мешканців західної України.

В подальшому ОСОБА_8 також додав, що він насправді не знав, де розташовані блокпости, зробив позначки на картах навмання, думав, що його листи ні до кого не попадуть, не мав наміру передати ті карти агресору. Якби мав такий намір, передав би міноборони рф, на сторінку якого був підписаний.

В апеляційних скаргах захисники по суті оскаржують на їх думку, відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Разом з тим, свого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК, суд першої інстанції дійшов відповідно до вимог ст.370 КПК на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими згідно з положеннями ст.94 КПК.

Зокрема такий висновок суд першої інстанції зробив на підставі аналізу показів свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які надали покази про те, що були понятими під час обшуку у ОСОБА_8 у якого грала російська музика, були включені російські канали, по всій кімнаті розставлені колонки, говорив лавров, в хаті виявили комп`ютер, у ньому - карти Врадіївки з позначками на будинках ОСОБА_8 та його матері були позначки «свої», на школі - позначка «військові». Також виявили переписку, в якій ОСОБА_8 повідомляв, що він має зробити обхід і нові мітки.

Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що наприкінці березня 2023 року його та ОСОБА_25 було запрошено слідчим для перегляду диску, на якому була карта з позначеними місцями, в яких знаходились оборонні об`єкти, де розташовувались військові. Він дивився карту і говорив, чи знаходяться помічені об`єкти на території селища, тому що він Врадіївський селищний голова і знав, де що в селищі знаходиться.

Свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що проживає по сусідству з ОСОБА_8 . Бачила карту, на ній були позначки на будинках її, доньки, сина і написано «свої». У них нормальні стосунки з ОСОБА_8 . Це була карта смт Врадіївка, там зображено їхній район, школу, стадіон, зеленими кубиками помічено «свої». На будинках мами ОСОБА_8 та його дядька також були позначки «свої». Карти їй демонстрували працівники СБУ, вони діставали їх з папки, звідки вони їх взяли - вона не знає.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що працює у Врадіївській селищній раді головним спеціалістом відділу архітектури і містобудування. Вона разом з селищним головою приймала участь в огляді карти на ноутбуці. Їх запитували, що то за об`єкти, вони говорили. То була карта Врадіївки. Там було позначено багато об`єктів: школа, лікарня, поліція. Вона за посадою знала, де що знаходиться. На карті не було назв вулиць і номерів будинків, назв установ.

Показання зазначених свідків є послідовними й такими, що узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не містять суперечностей, і підстав не довіряти їм немає.

Також в основу обвинувачення судом першої інстанції обґрунтовано покладено дані, встановлені із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом першої інстанції, зміст та аналіз яких детально наведено в оскаржуваному вироку, і які поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_8 діянь, які шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану.

Так, під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.с.233) за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено у встановленому законом порядку мобільний телефон марки NOKІA модель 1280 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 ; флеш-картку на 8 Гб; флеш-накопичувач Silscon Powen на 4 Gb; флеш-картку hoco об`ємом 16 Гб; жорсткий диск Samsung S2U 3 J9BCC11506; фіскальні чеки; системний блок сірого кольору у корпусі TEREM-COMPUTERS. При цьому на вказаному системному блоці перед його вилученням було виявлено при включенні інформацію про вхід в соціальну мережу «Вконтакте» з логіна НОМЕР_2 . Де у профілі ОСОБА_27 , виявлена переписка з користувачем ОСОБА_28 в якій ОСОБА_8 відправляв інформацію про розташування Збройних Сил України та інших об`єктів у вигляді скріншотів карт смт Врадівка з відповідними помітками. При цьому ОСОБА_8 пояснив такі свої дії бажанням допомогти збройним силам рф під час військового вторгнення в Україну. Зображення карт також виявлені на жорсткому диску системного блоку (т.1 а.с.217-224).

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 суд вірно послався на висновок комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/115-23/4993-КТ від 02.08.2023 року, під час якої досліджувався системний блок персонального комп`ютера, вилученого під час обшуку у ОСОБА_8 , встановлено, що він знаходиться у робочому стані. На накопичувачі на жорсткому магнітному диску системного блоку серед існуючої інформації виявлено графічні файли з назвами: «больница подробний план», «Врадиевка выезди с Юга», «Врадиевка общий план», «Врадиевка. Выезды с Севера, Центра, общий план», «Врадиевка, Север, подробно», «Врадиевка, северная часть», «Врадиевка, Юг, Центр, схематически», «общий план», «текстовые надписи», «украина», «Школа №2, ПТУ подробно», «школа №2», «школа №3», «школа №1, №3, ПТУ». Інформації щодо створення чи пересилання з іншого носія вказаних графічних файлів не виявлено. На SSD накопичувачі інформації наданого системного блоку виявлено інтернет браузери «Google Chrome», «Opera Software», «Yandex Brawser», які дозволяють встановити VPN та збережену історію відвідування мережі Інтерент. На накопичувачі на жорсткому магнітному диску системного блоку виявлено інтернет браузер «Google Chrome» та збережену історію відвіування мережі Інтернет. На SSD накопичувачі інформації наданого системного блоку у встановлених інтернет браузерах виявлено збережені логіни та паролі від соціальної мережі «Vkontakte». На накопичувачі на жорсткому магнітному диску системного блоку у встановленому інтернет браузері виявлено збережені логіни та паролі від соціальної мережі «Vkontakte» (т.3 а.с.71-76), висновок лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 12477/12478/23-36 від 11.09.2023 року у тексті допису, зазначеного в обвинуваченні (позначений у дослідженні як текст 11 (1 епізод)), розміщеному у соціальній мережі «Вконтакте» на персональній сторінці користувача під іменем « ОСОБА_29 зафіксованих у протоколі огляду від 05.01.2023 року, містяться виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та виправдовування і визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

В апеляційних скаргах сторона захисту наголошує, що працівниками поліції при проведенні обшуку в помешканні обвинуваченого ОСОБА_8 , були допущенні порушення закону, а саме обшук проведений за відсутності захисника.

Разом з тим, судом першої інстанції не встановлено будь-яких порушень, які б могли вплинути на легітимність проведення такої слідчої дії, як обшук проведеного на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.с.233) за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 .

Так свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що був понятим під час обшуку у ОСОБА_8 , якому працівники поліції запропонували захисника, але він потім відмовився. Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що ОСОБА_8 роз`яснили право на захист та всі інші права, він сказав, що захисник не потрібен, заяв, зауважень від учасників обшуку не надходило.

Судом першої інстанції було переглянуто відеозапис вказаного обшуку і встановлено, що зафіксована у протоколі інформація повністю відповідає дійсним обставинам. Тож суд визнав протокол обшуку і докази, здобуті в під час обшуку належними і допустимими доказами, здобутими законним шляхом, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, захисник ОСОБА_6 наголошує, що суд першої інстанції не надав достатнього часу для підготовки виступу у судових дебатах стороні захисту, а тому сторона захисту була позбавлена порівняно зі стороною обвинувачення, рівних умов для реалізації своїх процесуальних прав.

Згідно з ч.1 ст.364 КПК у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати є важливим етапом судового розгляду, коли обвинувачений та інші, зазначені в ч. 1 ст. 364 КПК учасники судового провадження, виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час кримінального провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця (сторони кримінального провадження).

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Учасники судового розгляду мають право заявити суду клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки до судових дебатів. Однак тривалість цієї перерви має визначатись судом з урахуванням таких критеріїв, як складність та обсяг кримінальних проваджень.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2024 року в судовому засіданні суду першої інстанції суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами та задовольнив клопотання захисника ОСОБА_6 щодо перерви в судовому засіданні та надання часу для підготовки до судових дебатів (Т.4 а.с.239). З журналу судового засідання вбачається, що суд задовольнив клопотання захисників та оголосив перерву в судовому засіданні, яке через годину було продовжено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий цього дня захиснику час для підготовки до судових дебатів з огляду на кількість доказів, обсяг обвинувачення та сформовану тактику захисту є достатнім.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації стороною обвинувачення права на виступ у судових дебатах, забезпечивши сторонам рівних умов для реалізації їх процесуальних прав.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції не встановив підстав, на які посилаються сторони захисту, зокрема, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність для скасування обвинувального вироку та ухвалення виправдувального вироку.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у справі окремо та в їх сукупності, дійшов переконливого висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.111 КК України доведене, діям обвинуваченого надано правильну правову кваліфікацію, а вчинене ним слід кваліфікувати як державну зраду. При цьому суд зауважує, що дії ОСОБА_8 , що інкриміновані йому в межах обвинувачення за ч.2 ст. 111 КК України, пов`язані з фактичним наданням допомоги у проведенні підривної діяльності проти України шляхом вчинення інших злочинів, були вчинені ним за його власною ініціативою з метою продемонструвати свою лояльність до іноземної держави, іноземної організації або їх представника і за допомогою цього встановити зв`язок з ними. Крім того, склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, є формальним, тобто злочин вважається закінченим з моменту вчинення відповідних дій, передбачених у диспозиції частини статті, за якою особа обвинувачується. Тож в даному випадку кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 111 КК України знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. При цьому відсутність матеріальної шкоди, завданої державі, про що зазначав захисник ОСОБА_6 , не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_8 .

З цих підстав колегія суддів визнає такими, що не знайшли свого підтвердження, доводи апеляційних скарг про недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях обвинуваченого інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України.

Що стосується доводів захисників, щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 65, 66, 67 КК України врахував, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, два з яких відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, два - тяжкими та один - особливо тяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який винним себе визнав частково, стверджує, що у вчиненому розкаявся, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, офіційно не працює, раніше не судимий, сприяв розкриттю злочинів, строкову військову службу не проходив, не одружений, дітей не має, не є особою з інвалідністю, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав сприяння розкриттю злочинів, обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_8 , судом не встановлені. За такого, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання у виді позбавлення волі. Застосувавши положення ст.70 КК України, та остаточно призначивши обвинуваченому покарання у виді 15 років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням та вважає, що таке покарання, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційні скарги не містять.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотним в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути несправедливість судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційних скарг захисників, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а відтак вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.376, 405,407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2024 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді