Справа № 953/5250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001166 від 12.11.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та у разі сплати застави покладення обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001166 від 12.11.2023.

Під час досудового розслідування встановлено, що у громадянки України ОСОБА_5 , яка перебувала на території України, у невстановлений період часу, але не пізніше 12.01.2025, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховим пристроєм шляхом його придбання та зберігання в особистих речах без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи виниклий кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухового пристрою, діючи умисно, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 12.01.2025, діючи умисно, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), придбала невстановленим слідством шляхом у невстановленої особи вибуховий пристрій - у вигляді саморобного вибухового пристрою на основі одного корпусу протитанкової міни «ТМ-62 М» з вставленими в два отвори електродетонаторами.

Надалі, не пізніше 12.01.2025, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, направленого на незаконне поводження із вибуховим пристроєм, діючи умисно, незаконно перемістила вищевказані предмети до місцевості біля вул. Залютинської в м. Харкові за координатами «НОМЕР_4», де продовжувала їх незаконно зберігати в особистих речах, а саме в тканевому рюкзаку чорного кольору.

Так, під час проведення в період з 17 год. 01 хв. 12.01.2025 до 20 год. 34 хв. 12.01.2025 огляду місця події на ділянці місцевості біля вул. Залютинської в м. Харкові за координатами «НОМЕР_4», в особистих речах ОСОБА_5 , а саме у тканевому рюкзаку чорного кольору, виявлено та вилучено вибуховий пристрій - у вигляді саморобного вибухового пристрою на основі одного корпусу протитанкової міни «ТМ-62 М» з вставленими в два отвори електродетонаторами.

Згідно довідок спеціаліста ВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.01.2024, вилучені в особистих речах ОСОБА_5 предмети являються двома електродетонаторами з червоними дротами, які належать до категорії вибухонебезпечності «небезпечно» та одним корпусом протитанкової міни «ТМ-62М» з відповідними маркуваннями, зі слідами втручання в конструкцію а саме трьома отворами, який належить до категорії вибухонебезпечності «обмежено небезпечно».

12.01.2025 о 20 год. 34 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.01.2025, відповідно до якого в особистих речах ОСОБА_5 , а саме у тканевому рюкзаку чорного кольору, виявлено та вилучено вибуховий пристрій - у вигляді саморобного вибухового пристрою на основі одного корпусу протитанкової міни «ТМ-62 М» з вставленими в два отвори електродетонаторами; довідками спеціаліста ВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.01.2024, згідно з якими вилучені в особистих речах ОСОБА_5 предмети являються двома електродетонаторами з червоними дротами, які належать до категорії вибухонебезпечності «небезпечно» та одним корпусом протитанкової міни «ТМ-62М» з відповідними маркуваннями, зі слідами втручання в конструкцію а саме трьома отворами, який належить до категорії вибухонебезпечності «обмежено небезпечно»; протоколом обшуку від 12.01.2025, відповідно до якого за місцем реєстрації ОСОБА_5 у її кімнаті виявлено та вилучено 15 патронів різних калібрів, за зовнішніми ознаками схожі на бойові; скотч, який використовувався ОСОБА_5 при виготовленні саморобного вибухового пристрою; металевий значок (брелок), на якому міститься речовина невідомого походження; системний блок DELL, на якому зафіксовано спілкування в месенджері «Telegram» щодо отримання електродетонаторів, а також файли з назвами вибухових речовин, а також інструкції щодо виготовлення наркотичних речовин; протоколом огляду речей та документів від 12.01.2025, відповідно до якого в мобільному телефоні ОСОБА_5 марки «Redmi 9T» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з Sim - карткою з номером телефону НОМЕР_3 в месенджері «Element» виявлено листування з обліковим записом « ОСОБА_7 » щодо встановлення детонаторів у міні, місця залишення міни, оплати за виконане завдання, а також обговорення участі ОСОБА_5 у підпалах; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 13.01.2025, відповідно до якого остання визнала свою провину у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

При розгляді клопотання з пояснень підозрюваної встановлено, що вона показання надає добровільно, до неї не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманої.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, стан здоров`я своєї підзахисної, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001166 від 12.11.2023.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.01.2025, підозрювана ОСОБА_5 фактично була затримана 12.01.2025 о 21 год. 42 хв., в порядку ст. 208 КПК України.

13.01.2025 об 00 год. 15 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні таких правопорушень, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про її особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення якого повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення у сфері проти громадської безпеки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про неможливість підозрюваної ОСОБА_5 перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я на час розгляду клопотання до суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 80 (вісімедсяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. (3 028 x 80 = 242 240). Такий розмір застави буде гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001166 від 12.11.2023, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 13 березня 2025 року включно.

Визначити суму застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № 953/5250/24, н/п 1-кс/953/420/25) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до семи років позбавлення волі та попередити її про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та її явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної; забезпечувати явку належно повідомленої підозрюваної, обвинуваченої, до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваної, обвинуваченої.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самої підозрюваної обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про тримання під вартою останньої.

Встановити строк дії ухвали до 13 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення їй копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1