ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/372/25 Справа № 336/941/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю (в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мончегорськ Мурманської області РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоказанкувате Чернігівського району Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 визнано невинуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що, він, обіймаючи посаду директора ПП «ВКФ Еліт-Дізайн», тобто будучи відповідно до ст. 18 КК України службовою особою суб`єкта господарської діяльності, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції по організації діяльності підприємства, маючи право підпису як керівник та право розпорядження майном підприємства, в межах наданих йому повноважень, від імені ПП «ВКФ Еліт- Дізайн» (Підрядник), уклав 17.04.2015 з КП «НВК «Іскра» (Замовник) в особі директора ОСОБА_10 , діючого на підставі наказу Державного концерну «Укроборонпром» № 189-к від 25.07.2014, договір підряду № 17/04-01/17/195- юр на проведення робіт з поточного ремонту покрівлі корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25, згідно умов якого Замовник здійснює передплату в розмірі вартості будівельних матеріалів та транспортних витрат. Передплата по вказаному договору складає 669 451,2 гривень з врахуванням ПДВ, оплата за виконання робіт здійснюється протягом п`яти днів після підписання актів приймання-здачі робіт, за вирахуванням суми матеріалів та транспортних витрат виконаних робіт. Предмет підряду повинен бути зданий Замовнику у вигляді акту здачі-приймання робіт разом з гарантійними зобов`язаннями Підрядника по даній роботі. Вартість робіт, згідно умов п. 3.3 вказаного договору склала 865 148,40 гривень.

Натомість, у невстановлені органом досудового розслідування час та місці у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння коштами Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі по тексту - КП «НВК «Іскра») шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у невстановлені органом досудового розслідування час та місці, вступив у попередню змову із головним інженером ПП «ВКФ Еліт- Дізайн» ОСОБА_8 , який був обізнаний із його злочинними намірами щодо заволодіння грошових коштів КП «НВК «Іскра».

З цією метою ОСОБА_7 , усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої незаконні наміри, достовірно знаючи, що головному інженеру ПП «ВКФ Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 , у відповідності до положень посадової інструкції головного інженера № 02 від 03.12.2007, надані повноваження із здійснення контролю за повнотою та якістю виконання робіт на об`єкті ремонту, участі у роботі комісії по прийманню об`єкта, а також надано право підпису актів приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, повідомив його про свій злочинний план та запропонував йому спільно з ним заволодіти коштами КП «НВК Іскра», відповідно до розробленого ним плану.

Наказом директора Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Еліт-Дізайн» (далі за текстом - ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн») ОСОБА_7 № 04/09-01 від 04.09.2007 ОСОБА_8 призначено на посаду головного інженера вищевказаного підприємства.

Так, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння коштами казенного підприємства «НВК «Іскра», у невстановлений слідством час та місці, наділений відповідними повноваженнями, достовірно розуміючи, що працівниками ПП ВКФ «Еліт-Дізайн», які здійснювали поточний ремонт корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25 не виконано влаштування цементно-піщаної вирівнюючої стяжки товщиною 40 мм на площі 1296 кв.м., підписав акт освідування прихованих робіт № б/н з поточного ремонту покрівлі та ліхтарів корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25 на підприємстві КП «НВК «Іскра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, в якому зазначено про виконання указаних робіт в повному обсязі та який став підставою для підписання акту КБ-2в.

В жовтні 2015 року директор ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння коштами казенного підприємства, діючи відповідно до розробленого ним плану, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що роботи з поточного ремонту покрівлі та ліхтарів корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25 на КП «НВК Іскра» в частині влаштування цементно-піщаної вирівнюючої стяжки товщиною 40 мм на площі 1296 кв.м. не виконано, підписав від імені ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року за договором підряду № 17/04-01/17/195-юр.

Проте, як встановлено досудовим розслідуванням, роботи за вказаним договором, прийняті КП «НВК Іскра», згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, Підрядником були виконані не у повному обсязі.

Відповідно до висновку № 2317 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 18.10.2017 встановлено, що обсяги будівельних робіт, заявлені в акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року по об`єкту «Ремонт покрівлі корпусу № 2 КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» м. Запоріжжя» в осях 43-25 в рядах Д-Б, частково не відповідають фактично виконаним будівельним роботам. Різниця між вартістю будівельних робіт, заявлених як виконані та фактично виконаних робіт, з урахуванням ПДВ, складає 85590,00 гривень.

29.10.2015 року на підставі платіжного доручення № 16431 від 29.10.2015 та рахунку-фактури № СФ-0000053 від 07.10.2015 року, КП «НВК Іскра» перерахувало на рахунок ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» останню частину грошових коштів в сумі 195 702 гривень за виконання робіт за вищевказаним договором підряду.

Таким чином, головний інженер ПП «ВКФ Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 , діючи з корисливим умислом за передньою змовою з директором ОСОБА_7 , шляхом зловживання службовим становищем, заволоділи грошовими коштами КП «НВК Іскра» в сумі 85590,00 гривень.

Крім того, в серпні 2015 року, більш точно встановити час та місце не представляється можливим, головний інженер ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з директором ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що працівникам ПП ВКФ «Еліт-Дізайн», які здійснювали поточний ремонт корпусу № 2 в осях 43-25 в рядах Д-Б, не виконано влаштування цементно-піщаної вирівнюючої стяжки товщиною 40 мм на площі 1296 кв.м., підписав акт освідування прихованих робіт № б/н з поточного ремонту покрівлі та ліхтарів корпусу № 2 в осях 43-25 в рядах Д-Б на підприємстві КП «НВК «Іскра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, в якому зазначено про виконання указаних робіт в повному обсязі, та який став підставою для підписання акту КБ-2в.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_8 надав зазначений завідомо неправдивий офіційний документ - акт освідування прихованих робіт № б/н від 13.08.2015 до КП «НВК «Іскра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84.

Проте, як встановлено досудовим розслідуванням, роботи за вказаним договором, прийняті КП «НВК Іскра», згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, Підрядником були виконані не у повному обсязі.

За вищенаведених обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачувалися у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Обгрунтовуючи свої висновки про недоведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції зазначив, що вони грунтуються на висновку експерта № 2317 від 18.10.2017 року, згідно із яким обсяги будівельних робіт, заявлені як виконані в акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року по об`єкту «Ремонт покрівлі корпусу № 2 КП «НВК «Іскра» в осях 43-25, в рядах Д-Б, частково не відповідають фактично виконаним будівельним роботам, а саме не виконані роботи з облаштування піщано-цементної стяжки на площі 1.296 кв.м. Різниця між вартістю заявлених та фактично виконаних робіт склала 85.590, 00 грн.

Разом із тим, для проведення вказаної експертизи експерт ОСОБА_11 , згідно із його поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції, проводив візуальний огляд покрівлі даху цеху КП «НВК «Іскра» за участі не встановлених працівників заводу, а також оперативних працівників ВСП ГУНП в Запорізькій області, без присутності слідчого та без складання будь-яких документів, що є порушенням встановленої процесуальним законом процедури огляду.

Крім того, для отримання необхідних відомостей експертом при огляді об`єкту було здійснено зарубки на покрівлі, що судом у вироку було ототожнене із відібранням зразків та зазначено, що за правилами ст. ст. 160-166 КПК України воно мало здійснюватися в порядку тимчасового доступу до речей і документів. Також вказано, що експерт не мав права самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, та вибирати вихідні дані для проведення експертизи.

Одночасно суд зазначив про сумнівність висновків експерта, оскільки з тексту його висновку неможливо встановити, ким та у який спосіб було здійснено контрольні зарубки, скільки їх було виконано, на яку глибину та площу, та чи були вони виконані на тій частині покрівлі цеху, ремонт якої здійснювався ПП «ВКФ Еліт-Дізайн». Суд послався на те, що сама по собі назва «вирівнююча стяжка» свідчить про її виконання для вирівнювання нерівної поверхні з метою створення рельєфу, необхідного для нормального водостоку. Відтак вона не може бути облаштована рівним шаром по всій площі робіт, як про це вказує експерт, оскільки в такому випадку відбулося б не вирівнювання нерівної поверхні, що залишилася після проведення робіт з розбирання попереднього покриття покрівлі, а повторення її рельєфу.

Крім того, експертом не наведено переконливого мотивування того, як він встановив наявність вирівнюючої стяжки на інших ділянках шляхом виключно зовнішнього їх огляду, а також яким чином він, оглянувши лише три невеликих ділянки, переконався у відсутності стяжки на всій площі робіт, яка складає 1296 кв.м.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не було представлено суду належних, допустимих та достовірних доказів, які доводили б винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поза розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі прокурор просить повторно дослідити докази, оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким:

- ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 191 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади строком на 1 рік; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади строком на 2 роки.

- ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, і призначити покарання за ч. 3 ст. 191 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади строком на 1 рік; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади строком на 2 роки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що висновок суду про порушення експертом порядку відібрання зразків для проведення експертизи та проведення огляду взагалі не відповідає дійсності, оскільки як з самого висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2317 від 18.10.2017 так і з допиту експерта ОСОБА_13 вбачається, що ним жодного відібрання зразків під час проведення вказаної експертизи не здійснено. Експертом жодні зразки не відбиралися, а зарубки на покрівлі об?єкту дослідження робилися лише з метою підняття шару руберойду для з`ясування питання наявності цементної стяжки, яка за технологією ремонту в даному випадку мала знаходитися саме під вказаним руберойдом.

Щодо порушення, на думку суду першої інстанції, експертом порядку проведення огляду прокурор зазначає, що під час проведення експертизи фактично здійснено не огляд покрівлі, в розумінні ст. 237 КПК України, а лише контрольні зарубки, з метою перевірки виконання чи не виконання робіт з улаштування цементної стяжки. При цьому, з показань експерта ОСОБА_13 вбачається, що контрольні зарубки зроблено саме в місцях, де проводилися ремонтні роботи ПП «ВКФ Еліт-Дізайн». При цьому, як убачається із дослідної частини висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 жовтня 2017 року № 2317, дослідження об?єкта «Ремонт покрівлі корпусу № 2 КП «НВК «Іскра» проведено методом візуально-інструментального обстеження, контрольних зарубок (для візуального огляду та фотофіксації) та методом зіставлення результатів обстеження з наданою документацією і вимогами нормативних документів, що зрештою встановлено Постановою Верховного Суду від 21 березня 2023 року. У зв`язку з чим зазначає, що висновки суду першої інстанції про порушення експертом порядку проведення огляду не відповідають матеріалам справи та положенням КПК України і законодавства про проведення судових експертиз.

З приводу визнання судом недопустимим доказом протоколу обшуку від 4.12.2018 та всіх документів, отриманих за його наслідками, прокурор зазначає, що в ході касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження Верховним Судом було встановлено, що докази, отримані в результаті проведення обшуку та тимчасового доступу до речей і документів, в подальшому були використані для проведення почеркознавчих експертиз з метою встановлення автентичності підписів в акті освідування прихованих робіт № б/н з поточного ремонту покрівлі та ліхтарів корпусу № 2 в осях Д-Б, рядах 43-45 на підприємстві КП НВК Іскра, в акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року та договорі підряду від 17 квітня 2015 року № 17/04-01/17195-юр.

Також вказує, що факт підписання обвинуваченими вищевказаних документів ані на досудовому розслідуванні, ані під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції стороною захисту не заперечувався і автентичність їхніх підписів на цих документах під сумнів не ставилася. Сторона захисту не ставила під сумнів як факт укладення договору підряду від 17 квітня 2015 року № 17/04-01/7/195-ор між КП «НВК «Іскра» та ПП «ВКФ Еліт-Дізайн», так і факт підписання актів КБ-2в та освідування прихованих робіт № б/н з поточного ремонту покрівлі і ліхтарів корпусу № 2.

Крім того прокурор вказує, що суд першої інстанції після закінчення дослідження доказів, не надав стороні обвинувачення часу на підготовку до судових дебатів, незважаючи на відповідне клопотання, а самі судові дебати провів без участі представника цивільного позивача. Таким чином, суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації права на виступ у судових дебатах, не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав, чим порушив принцип юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду.

В письмових запереченням захисник ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін.

В обгрунтування заперечень зазначає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Щодо висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2317 від 18.10.2017 року вказує, що судом першої інстанції було встановлено, що він був складений з низкою порушень, з чим він і погоджується.

Вказує, що слідчим було призначено проведення експертизи на підставі виключно документів, а саме: договору підряду, проектно-кошторисної документації, довідки про вартість виконаних робіт, акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, актів прихованих робіт в кількості 3 штук. З тексту висновку експерта № 2317 вбачається, що експертом досліджувались договір підряду № 17/04-01/17/195-юр від 17.04.2015 року, проектно-кошторисна документація по вказаному договору, довідка про вартість виконаних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, акти прихованих робіт в кількості 3 штук. Із наведених експертом ОСОБА_13 у висновку вихідних даних неможливо встановити, яку саме Методику було використано під час проведення експертизи, зокрема, експертом використано «Методику встановлення фактичних обсягів та вартості виконаних будівельних робіт за звітною документацією», Харків, 2009 рік, в якій щодо проведення контрольних зарубок взагалі не зазначено. З пояснень експерта ОСОБА_13 та висновку експерта вбачається, що ним 11.10.2017 року також проводився візуальний огляд покрівлі даху цеху КП «НВК «Іскра» за участі невідомих працівників заводу, а також оперуповноважених ВСП ГУНП в Запорізькій області.

Сторона захисту також зазначає, що ані захиснику, ані суду не було представлено протокол огляду об?єкта, який був проведений 11.10.2017 року, а також незрозуміло, в межах якої слідчої дії проводився такий огляд та чому при цьому не брав участь слідчий або прокурор. Крім того, на стадії досудового розслідування стороні захисту було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення повторної експертизи, в тому числі і проведення огляду покрівлі безпосередньо за участю підрядника ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн».

Захисник звертає увагу на те, що ремонт покрівлі цеху № 2 здійснювався декількома підрядниками. Загальна площа покрівлі цеху № 2 складає 21 000 кв.м., в різних місцях осях та рядах, при цьому не залучались представники ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн», при огляді покрівлі схемами або планами не користувався, що фактично унеможливлює визначення з 3000 кв.м., на відведеній ділянці роботи ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» саме 1296 кв.м. покрівлі, де потрібна була цементна стяжка згідно з проектно-кошторисною документацією. Захисник зазначає, що враховуючи, що експерт не є суб`єктом збирання доказів у кримінальному провадженні, то огляд проводився ним всупереч вимогам чинного законодавства, тому отримана під час такого огляду інформація є недопустимим доказом.

Також захисник вказує, що ані з висновку, ані з фототаблиці, ані з пояснень експерта неможливо з`ясувати: конкретне місце, де проводився огляд; склад осіб, що брали в ньому участь; ким саме здійснювались контрольні зарубки та яким чином (спосіб, глибина, площа); скільки таких зарубок було виконано та в якому конкрено місці; в який саме спосіб було визначено, що огляд покрівлі та зарубки здійснювались саме в тому місці, де ремонт здійснювався ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн», адже ремонт покрівлі робився кількома підрядниками; на яку глибину робились зарубки; а також чому, оглянувши три невеличкі ділянки, експерт дійшов висновку про відсутність стяжки на всій площі, яка складає 1296 кв.м., тому вважає висновок експерта № 2317 сумнівним.

Сторона захисту також вказує, що стороною обвинувачення не забезпечено права підозрюваних на захист, шляхом роз?яснення їм права заявити відвід експерту або експертній установі, а також всупереч вимог ст. 290 КПК України, на момент складання та підписання обвинувального акту 06.02.2019, не проведено відкриття стороні захисту оригіналу доказу обвинувачення у вигляді висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2317 від 18.10.2017, проведеного експертом ТОВ «Регіональне судове експертне бюро» ОСОБА_14 , та постанови слідчого від 10.10.2017 про призначення даної експертизи.

Крім того, захисник зазначає, що жодного доказу наявності злочинної змови між директором та головним інженером ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» стороною обвинувачення не отримано та суду не надано, такий висновок зроблено лише з того, що вони працюють на одному підприємстві. Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що стороною обвинувачення до ЄРДР внесено відомості про два кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, при цьому зареєстровано до ЄРДР лише один злочин за ч. 1 ст. 366 КК України, що є істотним порушенням норм КПК України та підставою вважати проведене досудове розслідування в цій частині незаконним, а докази обвинувачення недопустимими.

Захисник також вказує, що сторона обвинувачення не надала оригіналів документів, які мають ознаки службового підроблення, - тому вказані докази обвинувачення є недопустимими та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Також стороною обвинувачення не надано доказів наявності в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суб?єктивної сторони злочину, передбаченої ч. 3 ст. 191 КК України - наявності прямого умислу. Доводи сторони обвинувачення не підтверджуються жодним доказом та мають форму припущення. Поза увагою сторони обвинувачення залишився той факт, що акти освідування прихованих робіт з поточного ремонту покрівлі та ліхтарів корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25 на КП «НВК «Іскра» підписувалися комісією у складі 3-х осіб: з боку ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 , а з боку КП «НВК «Іскра» представником технагляду ОСОБА_15 та представником цеху ОСОБА_16 . Саме ця комісія перевірила та засвідчила, що роботи виконані відповідно до проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил та відповідають вимогам їх приймання. Складання цих документів, стало підставою для підписання ОСОБА_7 акту б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року до договору підряду № 17/04-01/17/195ор від 17.04.2015, який також підписано директором КП НВК «Іскра» ОСОБА_10 . Однак, обвинувачуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у реалізації злочинного плану, якому передувало внесення неправдивих відомостей до службових документів, прокурор не надав правову оцінку іншим членам комісії, які приймали приховані роботи як виконані, а також директору КП НВК «Іскра», який підписував акт приймання виконаних будівельних робіт.

Сторона захисту наголошує, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи грошовими коштами з огляду на той факт, що після підписання договору, на розрахунковий рахунок ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» за умовами договору підряду замовником були перераховані кошти в сумі 669 451,2 грн., які у повному обсязі були витрачені на придбання необхідних матеріалів (цемент, пісок, праймер, руберойд тощо). Усі матеріали купувались у ТОВ «УКРТЕХБІЗНЕС» за безготівковий розрахунок та у справі наявні отримані обвинуваченням докази, які підтверджують їх придбання (видаткова накладна, рахунок фактура, податкові накладні).

Також зазначає, що в судовому засіданні були допитані свідки: представник технагляду ОСОБА_15 та представник цеху № 2 ОСОБА_16 , які підтвердили прийняття виконаних робіт з боку ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» в повному обсязі, претензій до підрядника з боку замовника не було.

Щодо твердження апелянта про порушення при проведенні судових дебатів, сторона захисту вказує, сторонам були надані однакові умови для підготовки в судових дебатах, передбачене ст. 6 Конвенції право на справедливий суд порушене не було. Сторона обвинувачення з моменту вручення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлення про підозру вже мала у наявності усі докази, якими вона доводила їх винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень протягом розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, дана справа вже була предметом перегляду апеляційного суду і обидві сторони мали рівні можливості у підготовці та участі в судових дебатах. Крім того, судом було заздалегідь повідомлено про дату та час проведення судових дебатів.

З приводу клопотання прокурора про дослідження апеляційним судом доказів обвинувачення, які досліджувалися судом першої інстанції, сторона захисту зазначає, що прокурором взагалі не наведено обгрунтування необхідності їх повторного дослідження та не зазначені обставини, які свідчать про їх дослідження судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Відомості про попередній рух справи:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю його винуватості. ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю його винуватості. Витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, віднесено на рахунок держави. У задоволенні цивільного позову Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди в кримінальному провадженні відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишено без задоволення. Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2022 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 березня 2023 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково. Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року подання голови Запорізького апеляційного суду задоволено. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2022 року направлено до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково. Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2022 року скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

27 травня 2024 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено оскаржуваний вирок.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року задоволено подання в.о. голови Запорізького апеляційного суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року направлено до Дніпровського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів; думку обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність; повторно безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги прокурора та в межах його клопотання про повторне дослідження доказів, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі й визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

За приписам ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 712/13361/15).

Згідно із вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не було представлено належних, допустимих та достовірних, доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих останнім кримінальних правопорушень.

Колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку і прийшов до правильних висновків, які обґрунтував у своєму рішенні. Нових обставин які могли б вплинути на іншу оцінку доказам під час апеляційного перегляду не встановлено. Рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою.

Як було встановлено судом першої інстанції у межах судового розгляду, 17.04.2015 року між КП «НВК «Іскра» та ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» був укладений договір підряду № 17/04-01/17/195- юр, за умовами якого ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» зобов`язалося виконати роботи з поточного ремонту покрівлі корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25. Вартість робіт визначена сторонами у 865148,4 гривень (т. 2 а.с. 124). Також сторонами узгоджено кошторисну документацію до договору.

25.06.2015 року ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» виставлено рахунок на суму 669451,20 гривень, а 07.10.2015 року рахунок на суму 195702 гривні за вказаним договором.

Згідно із актом освідування прихованих робіт від 30.07.2015 року, підписаним представником ПП «ВКФ «Еліт-Дизайн» ОСОБА_8 від виконавця та працівниками КП «НВК «Іскра» ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зі сторони замовника, були виконані роботи з розбирання покрівлі в 6 шарів площею 1296 кв.м.

Згідно із актом освідування прихованих робіт від 13.08.2015 року, підписаним представником ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 від виконавця та працівниками КП «НВК «Іскра» ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зі сторони замовника, були виконані роботи з облаштування цементно-піщаної вирівнюючої стяжки товщиною 40 мм площею 1296 кв.м.

Згідно із актом освідування прихованих робіт від 20.08.2015 року, підписаним представником ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» ОСОБА_8 від виконавця та працівниками КП «НВК «Іскра» ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зі сторони замовника, були виконані роботи з облаштування першого шару площею 1296 кв.м.

29.10.2015 сторонами складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (т. 2 а.с. 191).

29.10.2015 року КП «НВК «Іскра» та ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» складено акт приймання виконаних робіт за жовтень 2015 року на суму 865153,20 гривень, який підписаний зі сторони замовника в.о. директора ОСОБА_17 , а зі сторони виконавця ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 187).

У подальшому платіжними дорученнями від 06.07.2015 року № 9144 та від 29.10.2015 року № 16431 сума у розмірі 865153,20 гривеньбула перерахована КП «НВК «Іскра» на користь ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн», що підтверджується висновком експерта від 28.12.2018 року № 20-185 (т. 2 а.с. 28-38).

Фактичні обставини справи у цій частині сторонами кримінального провадження визнаються та в апеляційному порядку не оспорюються.

Обвинувачення у даному кримінальному провадженні грунтується на тому, що, за версією сторони обвинувачення, фактично ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» було виконано менший обсяг будівельних робіт, ніж пред`явлено до оплати та оплачено замовником, а саме не було облаштовано цементно-піщану вирівнюючу стяжку товщиною 40 мм на площі 1296 кв.м. Різниця між вартістю будівельних робіт, заявлених як виконані, та вартістю фактично виконаних робіт, з урахуванням ПДВ, складає 85590 гривень, якими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи шляхом зловживання службовим становищем.

Крім того, ОСОБА_8 , який за версією сторони обвинувачення достовірно розумів, що вказану стяжку у дійсності облаштовано не було, підписав та надав КП «НВК Іскра» акт освідування прихованих робіт б/н від 13.08.2015 р., в якому було зазначено про виконання відповідних робіт в повному обсязі, у зв`язку із чим, на переконання сторони обвинувачення, даний акт є завідомо неправдивим офіційним документом.

Фактичні обставини справи у цій частині стороною захисту не визнаються та судом першої інстанції у вироку визнані недоведеними.

Аналізуючи висновки суду щодо зазначених фактичних обставин, колегія суддів вважає їх правильними та з ними погоджується з огляду на наступне.

Так, єдиним доказом, що наданий стороною обвинувачення на підтвердження неповного виконання ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» будівельних робіт з поточного ремонту покрівлі корпусу № 2 в осях 43-25 рядах Д-Б, є висновок експерта № 2317 від 18.10.2017 року (т. 2 а.с. 56-72).

Зазначену експертизу було проведено на підставі постанови слідчого від 10.10.2017 року у кримінальному провадженні № 0000146 за ст. 191 ч. 4 КК України, якою було призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам комерційного підприємства - ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». Для дослідження експерту було направлено копію постанови та матеріали кримінального провадження (т. 2 а.с. 62, 63). Постанова слідчого про призначення експертизи не містить конкретних вказівок на те, що саме є предметом дослідження, у ній не зазначено, які саме документи, речі чи предмети експерт має дослідити.

Як вбачається з висновку експерта № 2317 від 18.10.2017 року, дослідження полягало у візуально-інструментальному обстеженні, здійсненні контрольних зарубок та зіставленні результатів обстеження з наданою документацією і вимогами нормативних документів. При цьому виконувалися необхідні виміри, фотографування, розрахунки.

Проведеним дослідженням було встановлено, що обсяги будівельних робіт, заявлені як виконані в акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року по об`єкту «Ремонт покрівлі корпусу № 2 КП «НВК «Іскра» в осях 43-25, в рядах Д-Б, частково не відповідають фактично виконаним будівельним роботам, а саме вказані роботи, які частково відсутні, тобто роботи по влаштуванню цементно-піщаної стяжки товщиною 50 мм, при влаштуванні контрольних зарубок покриття, взагалі не виявлено, хоча в акті освідування прихованих робіт б/н від 13.08.2015 року вказано, що ці роботи виконані на площі 1296 кв.м. згідно кошторисної документації та БНіП. Різниця між вартістю будівельних робіт, заявлених як виконані, та фактично виконаних робіт, з урахуванням ПДВ, складає 85590 гривень.

Судом першої інстанції був допитаний експерт ОСОБА_13 , що склав висновок № 2317 від 18.10.2017 року, який пояснив, що при проведенні експертизи він використовував методику, затверджену у 2009 році. Чи були слідчим надані оригінали або копії документів, не пригадує, але у висновку зазначається, що надаються копії. Для проведення експертизи експерт вийшов на місце, було проведено огляд та виконані контрольні зарубки та заміри, після чого складено висновок. Огляд проводився у присутності працівників поліції та працівників заводу. Зразки при проведенні огляду не відбирались, але працівниками підприємства, імен яких він не знає, були за допомогою сокири здійснені 3 або 4 контрольні зарубки для перевірки виконання прихованих робіт. Конкретне місце, де ремонт покрівлі робило ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн», йому вказали працівники заводу. При здійсненні зарубок під шарами руберойду цементної стяжки виявлено не було за виключенням ділянки зливоприймачів. Як вказав експерт під час допиту, якщо зазначено, що стяжка має бути товщиною 5 см, то саме така товщина стяжки має бути по всій поверхні. Щодо наявності праймеру пояснити не може, але в висновку вказав, що роботи щодо обробки поверхні праймером виконані.

Аналізуючи висновок експерта № 2317 від 18.10.2017 року у сукупності із відповідями експерта під час його допиту судом першої інстанції, колегія суддів вважає помилковими міркування суду першої інстанції про порушення експертом процесуального порядку огляду та відбирання зразків, оскільки дослідження експертом покрівлі корпусу № 2, яке включало здійснення зарубок на її поверхні, не є тотожним спеціальній процесуальній дії огляду, що здійснюється в порядку ст. 237 КПК України, а також не є відбиранням зразків. Разом із тим, із підсумковою оцінкою цього доказу як такого, що не доводить винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно із поясненнями сторони захисту, ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» виконувало ремонтні роботи на відносно невеликій частині від загальної площі покрівлі даху, а його решту ремонтували інші підрядники. Ці доводи матеріалами справи не спростовуються та узгоджуються із змістом договору підряду від 17.04.2015 року, за умовами якого ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» мало виконати роботи з поточного ремонту не всієї покрівлі корпусу № 2, а її частини в осях 43-25, рядах Д-Б. Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що свідок ОСОБА_18 , який у 2013-2017 роках працював начальником відділу капітального будівництва КП «НВК «Іскра», будучи допитаним судом першої інстанції при попередньому розгляді справи, зазначив, що ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» є не єдиним підприємством, яке займалось ремонтом покрівлі, та вони виконували роботи безпосередньо на частині даху (т. 6 а.с. 19).

При цьому не вбачається, що експерт ОСОБА_13 під час проведення візуального огляду покрівлі достовірно встановив, що досліджує саме ту її частину, яка була відремонтована ПП ВКФ «Еліт-Дізайн», а не іншими підрядниками, оскільки він документальної інформації з цього приводу не мав, планами або схемами не користувався, ніяк не перевірив, чи дійсно він оглядає частину покрівлі в осях Д-Б, рядах 43-25, та згідно із його поясненнями в суді першої інстанції обмежився лише вказівками невідомих йому осіб, яких вважав працівниками заводу. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при огляді експертом не складалися, а відтак і не додані до висновку, будь-які документи, зокрема акт огляду, план або схема покрівлі з відмітками про те, яка саме її ділянка була оглянута і де було зроблено зарубки тощо.

Відтак у колегії суддів відсутні підстави для категоричного висновку про те, що експертом ОСОБА_13 дійсно було досліджено саме ту частину покрівлі корпусу № 2, яка була відремонтована ПП ВКФ «Еліт-Дізайн», та надно висновок саме щодо неї. Зважаючи на те, що дана обставина стороною захисту заперечується, а стороною обвинувачення не надано переконливих відомостей та доказів на її підтвердження, вона не може вважатися доведеною.

Крім того, висновок № 2317 від 18.10.2017 року всупереч вимогам ч. 1 ст. 102 КПК України не містить детального опису отриманих експертом матеріалів і вказівки на те, які матеріали були використані експертом, а також докладного опису проведених досліджень. У ньому наявне лише загальне, ніяк не деталізоване посилання на те, що експертом були здійснені візуально-інструментальне обстеження та контрольні зарубки, з виконанням необхідних вимірів за допомогою лазерного дальноміру і рулеток, фотографування, здійснення розрахунків. При цьому у висновку не зазначено, скільки було зроблено зарубок, де саме і на якій відстані одна від одної вони були розташовані, якими були їх глибина та площа, що саме вимірювалося за допомогою лазерного дальноміру і рулеток, якими були результати такого вимірювання і яке значення для відповіді на поставлені слідчим запитання вони мають.

Згідно із показаннями експерта ОСОБА_13 в суді першої інстанції, таких зарубок ним було зроблено три або чотири. Фототаблицею, наявною у додатку № 1 до експертного висновку № 2317 від 18.10.2017 року (т. 2 а.с. 61), зафіксовано чотири L-образних зарубки із орієнтовною довжиною кожного розрізу не більше 20 см, при цьому про відсутність стяжки зазначено лише щодо трьох із них. Таким чином, згідно із матеріалами справи експертом було досліджено не більше чотирьох ділянок поверхні даху орієнтовним розміром до 20х20 см кожна, у зв`язку із чим його висновок про відсутність вирівнюючої стяжки на площі 1296 кв.м. викликає обгрунтовані сумніви.

Погоджуючись із міркуваннями суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що сама по собі назва «вирівнююча стяжка» свідчить про її виконання для вирівнювання нерівної поверхні з метою створення необхідного її рельєфу. Відтак вона не може бути облаштована рівним шаром по всій площі робіт, як про це вказує експерт, оскільки в такому випадку відбулося б не вирівнювання нерівної поверхні, що залишилася після проведення робіт з розбирання попереднього покриття покрівлі, а повторення її рельєфу.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що висновок судової експертизи № 2317 від 18.10.2017 року, з урахуванням вищенаведених обставин, не дає достатніх підстав для категоричного висновку про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а відтак не доводить їх вину за стандартом «поза розумним сумнівом».

Інші докази на підтвердження неповноти виконання ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» на замовлення КП «НВК «Іскра» робіт з поточного ремонту корпусу № 2 в осях Д-Б, 43-25, а саме невиконання цементно-піщаної вирівнюючої стяжки товщиною 40 мм на площі 1296 кв.м., а відтак і завідомої неправдивості акту освідування прихованих робіт б/н від 13.08.2015 р., стороною обвинувачення не надані.

Так, решта досліджених судом доказів підтверджує інші обставини, що мають значення для справи, зокрема факти: укладання 17.04.2015 року між КП «НВК «Іскра» та ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» договору підряду № 17/04-01/17/195- юр, за умовами якого ПП ВКФ «Еліт-Дізайн» мало виконати роботи з поточного ремонту покрівлі корпусу № 2 в осях Д-Б, рядах 43-25; здійснення робіт на виконання цього договору; здійснення оплати за ним у розмірі 865153,20 гривень; наявність у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 статусу службових осіб ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» тощо. Разом із тим, ці доказі не вказують на неповноту виконання ПП «ВКФ «Еліт-Дізайн» робіт за договором підряду від 17.04.2015 року № 17/04-01/17/195-юр, а відтак не підтверджують винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вищезазначені та інші докази, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення суду не було представлено належних, допустимих та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт скоєння ОСОБА_7 , ОСОБА_8 інкримінованих ним кримінальних правопорушень та їх винуватість. Такий висновок колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він грунтується на належній оцінці судом першої інстанції досліджених доказів, як кожного окремо, так і їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів оцінює критично, оскільки вони полягають головною мірою у переоцінці доказів, зокрема проаналізованого вище висновку експерта № 2317 від 18.10.2017 року, із наданням їм тенденційної упередженої оцінки на користь сторони обвинувачення, яка не відповідає їх дійсному змісту.

Посилання прокурора на те, що йому не було надано судом першої інстанції достатнього часу для підготовки до судових дебатів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки прокурор ОСОБА_6 постійно брав участь у даній справі з часу першого її розгляду судом першої інстанції, у межах якого було ухвалено попередній вирок Шевченківского районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2022 року, а відтак відсутні підстави вважати, що він не був знайомий з матеріалами справи. Крім того, у судовому засіданні 15.04.2024 року, при оголошенні перерви, учасникам судового розгляду було оголошено про необхідність підготовки до дебатів (т. 8 а.с. 5/зв), а отже прокурор до 16.05.2024 року мав для цього достатньо часу.

Апеляційні доводи про те, що судові дебати було проведено без участі представника потерпілого, не обгрунтовують апеляційні вимоги з огляду на те, що представник потерпілого ОСОБА_19 у судовому засіданні 15.04.2024 року була повідомлена про те, що у справі оголошено перерву для підготовки до судових дебатів до 09:00 годин 24.04.2024 р., а у випадку, якщо у вказаний день судове засідання не відбудеться, наступна дата 11:30 годин 16.05.2024 року. Відтак її неявка 16.05.2024 року розгляду справи не перешкоджала і не є підставою для скасування оскаржуваного вироку за правилами п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України. Більше того, сама представник потерпілого свої права порушеними не вважає та вирок не оскаржила.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з викладених у ній мотивів та вважає за необхідне вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4