УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000088 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до Конституції України - Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували та розв`язали міжнародний збройний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого продовжена по теперішній час, шляхом прийняття Верховною Радою України відповідних нормативно-правових актів.

Усвідомлюючи факт наявності збройної агресії рф проти України, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із використанням власного терміналу мобільного зв`язку, в якому містилась сім-карта оператора мобільного зв`язку із номером « НОМЕР_1 », перебуваючи у точно на даний час не встановленому місці, переслідуючи протиправний умисел, не пізніше 01.09.2024 встановив контакт з невстановленою особою, яка є представником телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримав від останнього завдання від щодо придбання відеокамери та сім-картки оператора мобільного зв`язку України та подальшого її встановлення.

Надалі, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_10 , у точно невстановленому місці та час придбали відеокамеру, яка функціонує через мережу Інтернет (IP-camera). В свою чергу ОСОБА_10 , 04.09.2024 перебуваючи у м. Рівне, придбав у магазині «Смайл» (м. Рівне, вул. Відінська, 10) сім-карту із номером НОМЕР_2 , яку останні помістили до вказаної відеокамери для забезпечення її функціонування через мережу Інтернет. Надалі, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_10 , того ж дня, вирушили громадським транспортом до Харківської області.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 05.09.2024, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_10 діючи на реалізацію свого злочинного умислу, який був направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, про переміщення та рух Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій для обороноздатності та державної безпеки держави Україна, на виконання завдання невстановленої особи, яка є представником телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 здійсни встановлення (IP-camera) поблизу лісосмуги та залізничних колій села Шарівка Валківської міської громади Богодухівського району Харківської області, яка повинна була фіксувати та поширювати інформацію щодо руху потягів з військовою технікою Збройних Сил України по залізничних коліях в районі вказаного населеного пункту у напрямку м. Харків.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_10 вчинили усі дії необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки відеокамера була вилучена правоохоронними органами під час проведення 06.09.2024 огляду місцевості у с. Шарівка, Харківської області.

Крім цього у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 24.09.2024, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , якому було достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, у порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, виконуючи заздалегідь обумовлену з ОСОБА_10 домовленість, придбав у точно не встановленому місці та час боєприпас, що являє собою ручну гранату дистанційної дії Ф-1 та здійснили його зберігання.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , усвідомлюючи відсутність передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю та боєприпасами, перебуваючи у точно не встановленому на даний час місці та час, здійснили виготовлення вибухового пристрою, який складався з ручної гранати дистанційної дії Ф-1, мобільного телефону LG та електричних між собою з`єднаних проводів.

Надалі, у ОСОБА_5 , який діяв спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на подальше незаконне носіння раніше виготовленого ними вибухового пристрою, який складався з ручної гранати дистанційної дії Ф-1, мобільного телефону LG та електричних між собою з`єднаних проводів, реалізуючи який ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 24.09.2024 здійснив його переміщення та встановлення, на ділянку місцевості, що являла собою поле у селі Радиславка Рівненського району Рівненської області в районі координат 50.668658,26.379653.

У подальшому ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 здійснив приведення вказаного бойового пристрою у бойову готовність.

25.09.2024 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, а 26.09.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Крім цього, 27.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності: протоколами огляду від 25.09.2024; протоколом огляду місцевості від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.09.2024; листом ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № ОСУВ Хор/5210 від 10.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.09.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2024; протоколом огляду місцевості від 25.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.09.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2024; протоколами обшуку від 25.09.2024, протоколом огляду від 31.10.2024, протоколом огляду від 29.10.2024, протоколом огляду від 24.10.2024, висновком експерта № СЕ-19/1118-24/12021-БЛ від 07.10.2024, протоколом за результатами проведення НСРД від 05.09.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Покликаючись на наведене, слідчий доводить, що на даний час у кримінальному провадженні, наявні ті самі ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували й на час застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задоволити з підстав викладених у ньому, а також обґрунтували обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з чим просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили застосувати більш м`який запобіжний захід - не пов`язаний із позбавленням волі - домашній арешт.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що СВ Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000088 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

За вищевказаних обставин, 26.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України. 27.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

27.09.2024 слідчим суддею Рівненського міського суду до ОСОБА_5 застосовано, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, який в подальшому було продовжено до 28.12.2024.

Враховуючи особливу складність кримінального провадження, значну кількість призначених судових експертиз та необхідність проведення додаткових слідчих та розшукових дій, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27.08.2024 строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 28.11.2024, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 21.11.2024 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 28.12.2024.

З метою забезпечення повного і неупередженого розслідування, зокрема дотримання вимог ст. 2 КПК України, при досудовому розслідування злочину, вчиненого вказаним підозрюваними необхідно виконати та завершити ряд процесуальних дій, у зв`язку із чим строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до дев`яти місяців, а саме до 28.03.2025.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, вище вказані докази вказують на обґрунтованість та розумність підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі«Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, заявлені стороною обвинувачення ризики на даний час не зменшились та є актуальними, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке характеризується латентністю його організації та подальшої реалізації, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших на даний час невстановлених органом досудового розслідування осіб, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Зокрема, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, санкція якого передбачає покарання позбавлення волі на строк до 8 років, та те що значна частина державного кордону України, у зв`язку із російською агресією, не перебуває під контролем Державної прикордонної служби України, останній перебуваючи на свободі зможе вчинити дії, спрямовані на цілеспрямоване переховування від органу досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні нею злочинні діяння. Це підтверджується також тим, що останній підтримує контакти із невстановленою особою, яка є представником телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання завдань якої ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за грошову винагороду проводили вищеописану протиправну діяльність на шкоду інтересам України в інтересах російської федерації.

Тому, представник телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3, який проводить підривну діяльність проти основ національної безпеки України, може надати ОСОБА_5 засоби для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі грошові кошти, які будуть використанні з вказаною метою та сприяти йому у вказаних цілях із залученням решти осіб, які використовуються ним у протиправній діяльності.

Крім цього, вказаний представник телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 діє в інтересах ворога, в умовах воєнного стану.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 підтверджується тим, що останній добровільно, цілеспрямовано та неодноразово виконував злочинні накази невстановленої особи, яка є представником телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 та у ході проведення слідчих дій у кримінальному провадженні зафіксовано факти неодноразового придбанння психотропних речовин останнім.

З урахуванням того, що з метою запобігання виявленню протиправної діяльності правоохоронними органами України, при здійсненні своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 використовував засоби конспірації та спілкувався за допомогою месенджеру «Telegram» щодо проведення протиправної діяльності, а також те, що на даний час слідство триває та не проведено усі слідчі дії, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Також ОСОБА_5 може впливати на свідків, які відомі у кримінальному провадженні, оскільки останній на даний час знайомий зі значною частиною матеріалів досудового розслідування та йому відомо про осіб, які можуть бути допитані як свідки. Крім цього, він причетний до діяльності пов`язаної із незаконним обігом зброї, яку останній отримав від невстановленої особи, яка є представником телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка може бути використана останнім для впливу на свідків.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, не має постійного офіційного заняття та місця роботи, що свідчить про відсутність у нього будь-яких міцних соціальних зв`язків, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманні під вартою, не страждає, утриманців не має, а відтак обставин, які б вказували на неможливість застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу немає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя приходить до переконання, що заявлені слідчим ризики не зменшились та на даний час продовжують існувати, а тому із урахуванням наведеного, є необхідним продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із винятковою складністю кримінального провадження строк досудового розслідування 26.12.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду, продовжений до 28.03.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» внесено зміни до ст. 177 КПК України, яким під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442, 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї ст. 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України вбачається, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, з метою запобігання ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи неможливість закінчення досудового слідства, а також відсутність підстав для скасування чи зміни застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, клопотання слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176, 177, 181, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, без визначення розміру застави, тобто до 23.02.2025.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1