УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 Справа №607/7343/25 Провадження №1-кс/607/2134/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено керівником Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із керівником Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000497 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000497 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 10.03.2025 на адресу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , про те, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично вчиняє домашнє насильство, що виражається у висловленні словесних образ, приниженнях, спричиненню тілесних ушкоджень, погрозах, тощо.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_8 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах №607/12770/24 від 18.06.2024, №607/14558/24 від 10.07.2024 та №607/15488/24 від 18.07.2024, вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 09.03.2025 близько 19 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні під`їзду АДРЕСА_3 , а саме за місцем спільного проживання з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_8 фізичне та психологічне насильство. Так, ОСОБА_4 09.03.2025 близько 19 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні під`їзду №1 по АДРЕСА_4 , утримуючи на руках малолітню дитину ОСОБА_8 , насильно заштовхував останню всередину під`їзду. В подальшому ОСОБА_4 своєю правою рукою схопив ОСОБА_8 за ворот куртки спереду та силою тягнув по підлозі під`їзду таким чином, що остання не втримала рівноваги та впала на коліна. Вказані дії ОСОБА_4 супроводжував словесними погрозами та образами, а також висловлюваннями нецензурною лайкою в її бік. Через вказані дії ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, травматичної епіляції (видалення) волосся потиличної ділянки волосистої частини голови, садна ділянки правого ліктьового суглоба, синця поперекової ділянки зліва, синців лівих стегна та гомілки та ділянки правого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_8 .

09.04.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). З урахуванням викладеного та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків. За наведеного, слідчий, посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, згідно з яким запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, цій особі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, з урахуванням зазначених ризиків, а також того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий зазначає про наявність передбачених п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 .

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість вказаного клопотання та недоведеність зазначених слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просила врахувати, що ОСОБА_4 добровільно прибув на виклик до слідчого судді для розгляду цього клопотання, а також наявність у нього постійного місця проживання та малолітньої дитини на утриманні. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважає достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив не обирати йому найсуворіший запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. При цьому слідчий суддя повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000497 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Зокрема такими є: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000497 від 10.03.2025; заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 10.03.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 20.03.2025; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 08.04.2025; висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи від 17.03.2025; лист начальника сектору моніторингу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 17.03.2025; електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 04.06.2024; електронні рапорти інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 28.06.2025 та 30.01.2025; електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 28.01.2025; протоколи огляду предмету (відеозапису) від 21.03.2025 та 08.04.2025; відповідь на запит начальника САП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 11.03.2025; постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.06.2024 у справі №607/12770/24, від 10.07.2024 у справі №607/14558/24 та від 18.07.2024 у справі №607/15488/24; лист начальника УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 від 07.04.2025; протокол огляду предмету (аудіозаписів) від 07.04.2025; рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2024 у справі №607/27101/24, інші долучені до клопотання матеріали.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 такого кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення в обґрунтування поданого щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні №0000497 від 10.03.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов таких висновків.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, при встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин, вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що хоча ОСОБА_4 раніше не судимий, втім в провадженні суду наявні щодо нього декілька обвинувальних актів, що, на переконання слідчого судді, в цілому свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Поряд з цим, враховуючи відсутність у клопотанні та доданих до нього матеріалах кримінального провадження відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та суду, беручи до уваги, що останній добровільно прибув на виклик до слідчого судді для розгляду цього клопотання, у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що під час розгляду даного клопотання заявлений стороною обвинувачення ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свого підтвердження не знайшов.

Надаючи оцінку посиланню слідчого у клопотанні на наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України підстав, а саме того, що ОСОБА_4 , який є раніше не судимим та у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, під час перебування на волі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя враховує наступне.

Так, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Зі змісту даної норми вбачається, що з визначених її положеннями підстав передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключно у тому випадку, коли раніше не судима особа, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, яка набула статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, в рамках якого подано клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу, перебуваючи на волі, переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Поряд з цим, зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів не вбачається відомостей про те, що ОСОБА_4 після пред`явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Крім того, будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, або ж перешкоджав кримінальному провадженню, у розпорядження слідчого судді стороною обвинувачення також не надано.

Отже, доводи сторони обвинувачення про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають наведеним положенням кримінального процесуального закону.

Таким чином, слідчий суддя констатує відсутність у даному випадку правових підстав для застосування щодо ОСОБА_4 , який є раніше не судимою особою та у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, за наслідками встановлених слідчим суддею обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність у підозрюваного судимостей, його репутацію та процесуальну поведінку, а також беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який суспільно-корисною працею не займається, наявність у нього постійного місця проживання за іншою адресою, ніж та, за якою проживає потерпіла ОСОБА_8 , слідчий суддя доходить висновку, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, за встановлених в судовому засіданні обставин та ризиків запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, як і менш обтяжливі запобіжні заходи, на даний час не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме вимогам КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючим ризикам та забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено керівником Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити по 07.06.2025.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Доручити виконання ухвали Тернопільському РУП ГУНП в Тернопільській області, для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за підозрюваним.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1