Справа № 224/2952/13-к
Провадження № 1-в/932/57/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу №6 філії Державної Установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про приведення вироку Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу №6 філії Державної Установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях 03 жовтня 2024 року звернувся до Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, у відповідність до діючого законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року подання було передано в провадження судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10 жовтня 2024 року №2994/0/15-24 змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом їх передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з 21 жовтня 2024 року.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14 січня 2025 року №31/0/15-25 суддю Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 відряджено для здійснення правосуддя до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 27 лютого 2025 матеріали справи за поданням передані в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 319 КПК України у разі переведення судді до суду, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція суду, з якого суддя був переведений, такий суддя продовжує розгляд справ, що перебували в його провадженні на момент переведення.

Враховуючи викладене визнано за можливе продовжити розгляд подання з тієї самої стадії, на якій його було завершено Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області на день зміни підсудності судових справ.

В обґрунтування клопотання представник органу пробації посилається на те, що за Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, у відповідність до діючого законодавства.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зазначеним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таким чином, якщо сума спричинених збитків на момент вчинення правопорушення була меншою ніж два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, визначеного станом на 1 січня відповідного року, така особа підпадає під дію ч. 2 ст. 74 КК України та підлягає звільненню від призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з вироком Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року вартість викраденого ОСОБА_4 майна складає: за епізодом 15 квітня 2013 року 124,83 грн, за епізодом 17 квітня 2013 року 140,44 грн, за епізодом 22 квітня 2013 року 122,07 грн.

Враховуючи викладене, представник органу пробації просить привести вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2024 року у відповідність до вимог чинного законодавства.

В судове засідання представник органу пробації не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним, клопотання про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання, вважав за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, суд доходить таких висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01 січня 2013 року становило 1147,00 грн з урахуванням ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2013 рік».

Судом встановлено, що за вироком Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дебальцеве Донецької області, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Дебальцевського міського суду Донецької області 02 квітня 2014 року, більш суворим та остаточно призначене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

До теперішнього часу ОСОБА_4 не було звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

З вироку Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року року вбачається, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, 15, 17 та 22 квітня 2013 року, вартість викраденого ним майна складала 124,83 грн, 140,44 грн та 122,07 грн відповідно, що є меншим двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визначених станом на 01 січня 2013 року (573,50 грн х 2 = 1147,00 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 по справі №278/1566/21.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи викладене, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна, встановлена вироком Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року за кожним епізодом злочинних діянь окремо складає суму, меншу ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01 січня 2013 року, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від покарання, призначеного йому за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання органу пробації є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника органу пробації задовільнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дебальцеве Донецької області, від покарання, призначеного вироком Дебальцевського міського суду Донецької області від 20 травня 2014 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1