У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.01.2025 р., якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та витребувати і надати йому для безпосередньої перевірки матеріали розгляду його заяви від 19.11.2024 року.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя порушила положення ч.3 ст. 306 КПК України, розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого без участі особи, яка подала скаргу, без участі її представника та без участі слідчого, бездіяльність якого оскаржується.

На думку апелянта, слідчий суддя в своєму рішенні безпідставно послалася на лист слідчого про долучення заяви про вчинення злочину, передбаченого ч.1,2 ст. 366 КК України до кримінального провадження, яким розслідується злочин, передбачений ч.1 ст. 365 КК України. Вважає незаконним долучення заяви до іншого кримінального провадження без несення відомостей до ЄРДР.

Зазначає, що слідча суддя дійшла безпідставного висновку про необхідність відмови у задоволенні його скарги з неналежних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, перевіривши скаргу, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 19.11.2024 року про кримінальне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_5 від 19.11.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення, не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення співробітниками УПП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 366 КК України,

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Вирішуючи питання, щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності заявника та його представника, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.01.2025 р. надійшла до Миколаївського апеляційного суду 06.01 2025 року.

Розгляд апеляційної скарги було призначено на 06.01 2025 року на 11:00 год. В зв`язку з відсутністю матеріалів судового провадження, розгляд скарги було перенесено на 16.01 2025 року на 11:00 год.

14 січня 2025 року від представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 надійшло копотання про відкладення судового засідання без зазначення поважності причин неможливості приймати ними участь у судовому засіданні.

Така поведінка ОСОБА_8 та його представника двоката ОСОБА_7 свідчать про зловживання ними своїми процесуальними правами, що перешкоджає Миколаївському апеляційному суду в розумні строки розглянути справу.

Суд апеляційної інстанції сприяв розгляду справи за участі як заявника так і його представника, натомість апелянти не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

У висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду України, викладеному в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, констатовано, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак, заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (наказ Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р.) Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 20.11.2024 року ОСОБА_5 направив до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві заяву від 19.11.2024 року про вчинення співробітниками УПП в Миколаївській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 366 КК України.

Відповідно до змісту цієї заяви, співробітник УПП в Миколаївській області - ОСОБА_10 при оформлені матеріалів ДТП, яка мала місце 01.02.2024 року на 100-му км. а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , склав і видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №559537, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП.

У зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР за вказаною заявою уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність цих уповноважених осіб.

Колегія суддів вважає, що перевіривши заяву ОСОБА_5 , матеріали за його заявою від 19.11.2024 року, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за вказаною заявою.

Так, дослідивши заяву ОСОБА_5 та матеріали за його заявою, слідчий суддя вірно вказав, що заява не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що ОСОБА_5 в своїй заяві жодним чином не зазначає, які саме неправдиві дані були внесенні до перерахованих у заяві документів, чому на його думку вони є неправдивими і чим обґрунтовуються твердження стосовно того, що співробітники УПП в Миколаївській області, завідомо знаючи про недостовірність певних відомостей, умисно, внесли їх до зазначених документів.

Слід зазначити, що скарги ОСОБА_5 щодо тих самим обставин вже були предметом неодноразового судового розгляду судами першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, що заява ОСОБА_5 не містить достатніх відомостей, про вчинення патрульними поліцейськими кримінальних злочинів, то у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення його скарги поданої на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що викладені у заяві ОСОБА_5 від 19.11.2024 року відомості не є достатніми для внесення їх до ЄРДР, не вказують на передбачені чинним кримінальним законодавством ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.366 КК України, та не підтверджені об`єктивними даними щодо цього.

Твердження апелянта, що слідчий суддя порушила положення ч.3 ст. 306 КПК України, розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого без його участі та без участі його представника, є неприйнятними з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_5 про час та місце розгляду його скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_5 в поданій скарзі, просив провести її розгляд за його відсутності, клопотання про відкладення розгляду не надсилав, з урахуванням положень ст.26 КПК України, розглянув скаргу за відсутності заявника, який скористався своїм правом на оскарження бездіяльності слідчого, визначеним положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

За такого, суд вважає, що апеляційна скарга заявника задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.01.2025 р., якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді