Справа № 463/1475/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/553/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000397 від 12 лютого 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року за № 0000397.

Старший слідчий слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у відповідності до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 60560 гривень.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року в задоволенні такого клопотання відмовлено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання з покладення обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 квітня 2025 року. Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних. Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри та недоведеністю заявлених стороною обвинувачення ризиків, врахувавши, що підозрюваний є особою молодого віку, раніше не судимий та на час розгляду клопотання відсутня інформація при притягнення раніше його до кримінальної відподальності, потерпілим в кримінальному провадженні є юридична особа, що виключає можливість впливу на неї, підозрюваний вину у вчиненні інкримінінованого його злочину визнає, надає відносно себе викривальні покази.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ; постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у випадку внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Наголошує, що посилання слідчого судді на факт надання підозрюваним викривальних показів безпідставне, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчий експеримент з підозрюваним ще не проведено, ОСОБА_7 слідчому судді надав хибні покази у частині залишення ним місця злочину та наявності у його руці мобільного телефону, як імітації здійснення дзвінка, які суперечать матеріалам та доказам здобутим під час досудового розслідування, тому викривальні покази є припущенням з слів підозрюваного, а не встановленим фактом та вказує на непослідовну позицію підозрюваного. Стверджує, що слідчий суддя відкинув ризик впливу на потерпілого, як юридичну особу, проте хибно не врахував ризик можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, ч.4 ст.185 КК України. У ході досудового розслідування у межах цього досудового провадження, ОСОБА_7 13 лютого 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про про відсутність підстав для застосування найтяжкого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, як встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, що містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 лютого 2025 року, протоколі огляду предмета від 13 лютого 2025 року, протоколі огляду речей від 13 лютого 2025 року та інших письмових доказах.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність стороною обвинувачення заявлених у клопотанні ризиків, та врахувавши дані про особу підозрюваного, а також його співпрацю із органом досудового розслідування, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного прийшов до вірного висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст..194 КПК України.

Апеляційні твердження прокурора фактично дублюють обґрунтування клопотання, яке вже було предметом розгляду слідчого судді та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Правових підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави колегія суддів не вбачає та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного вважає обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000397 від 12 лютого 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4