справа № 619/5002/24
провадження № 1-кп/619/159/25
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданнікримінальне провадження № 0001232 від 11.06.2024по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нея Костромської області РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4

обвинуваченогоОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, Відповідно до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 90 від 06.07.1992 ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділу земельних ресурсів Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та подання Президента в Дергачівському районі про призначення на посаду начальника відділу ОСОБА_3 № 440 від 19.06.1992. Відповідно до п.4 Положення «Про Дергачівський районний відділ земельних ресурсів», затвердженого начальником Харківського обласного головного управління земельних ресурсів 12.05.2003 основними завданнями відділу є участь у реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин; участь у розробленні та здійсненні заходів щодо розвитку ринку земель; організація та ведення державного земельного кадастру відповідно до законодавства; організація і здійснення землеустрою та моніторингу земель; участь у розробленні та виконанні загальнодержавних і регіональних програм у сфері використання та охорони земель, здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру. Згідно з п. 5 Положення, відділ відповідно до покладених на нього завдань: реалізує державну політику та вносить обласному головному управлінню земельних ресурсів пропозиції щодо вдосконалення законодавства з питань регулювання земельних відносин, розпорядження землями державної та комунальної власності, державного контролю за використанням і охороною земель, підвищення родючості ґрунтів та продуктивності земель, здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру; відповідно до законодавства готує та вносить на розгляд місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування пропозиції щодо: справляння плати за землю; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад; організації і здійснення землеустрою та моніторингу земель; вирішення інших питань відповідно до законодавства; бере участь у виконанні загальнодержавних і регіональних програм у сфері використання і охорони земель, підвищення родючості ґрунтів, здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, приватизації земельних ділянок; створює умови для раціонального та економічно обґрунтованого використання земель району; вносить обласному головному управлінню земельних ресурсів пропозиції щодо розроблення і здійснення організаційних, економічних, екологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, їх захист від шкідливого антропогенного впливу, підвищення родючості ґрунтів та продуктивності земель, забезпечення додержання режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; здійснює заходи щодо розвитку ринку земель; організовує розроблення, видачу і збереження бланків державних актів на право власності на земельну ділянку та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою; здійснює у складі державного земельного кадастру державну реєстрацію земельних ділянок та вносить до нього відомості щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельних ділянках; організовує виконання землевпорядних робіт та реалізацію плану земельно-господарського устрою; здійснює відповідно до законодавства моніторинг земель; бере участь у виборі земельних ділянок під розміщення об`єктів і споруд та вносить місцевій держадміністрації або органу місцевого самоврядування пропозиції щодо погодження місця їх розташування, викупу та вилучення земель, передачі земель у власність; здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, реєстрація земельних ділянок. Відповідно до п.9 відділ очолює начальник який може мати заступників. Згідно з п.10 начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу, несе персональну відповідальність перед начальником обласного головного управління земельних ресурсів за винятком покладених на відділ завдань та функцій. Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до примітки 1. до ст. 364 КК України є службовою особою, яка обіймає посаду в органах державної влади пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій. ОСОБА_3 , будучи службовою особою, ,діючи умисно, з корисливих мотивів ,зловживаючи службовим становищем, в умовах воєнного стану із порушенням вимог ст.ст, 20, 56, 116, 118, 122, 123,124,134, 149, 186 Земельного кодексу України в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення, ст.ст. 22, 23, 24, 25, 29, 30, 34, 50 Закону України «Про землеустрій», Порядку № 677, Порядку № 174 Еталону 1999, п. 8 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розглянув вказаний проект землеустрою, підписав та затвердив висновок №07/0062 від 11.04.2007 згідно з яким земельна ділянка, наведена в проекті землеустрою, надається за рахунок сільськогосподарського призначення, пасовища площею - 1,1962 га без змін цільового призначення та земель лісогосподарського призначення, чагарники площею - 0,7974 га зі зміною цільового призначення на категорію земель сільськогосподарського призначення, що суперечить даним державної статистичної звітності за формою 6-зем, що стало підставою погодження проекту землеустрою та підтверджена можливість відведення ОСОБА_5 , вищевказаної земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, та фактично є державною власністю, чим використав свої повноваження по погодженню документації по вилученню, наданню та відчуженню земель, підписанню висновку та іншої технічної документації всупереч інтересам служби, спрямованим на організацію і забезпечення ведення державного земельного кадастру та координацію роботи з підготовки земельно-кадастрової документації, внаслідок чого порушив вимоги наведених законодавчих актів в галузі земельних правовідносин.

Тим самим відповідно до висновку комплексної судової експертизи з питань землеустрою та оціночно-земельної експертизи №3210/3211 від 29.05.2024, виконаної Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», ринкова вартість земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0082, станом на дату відведення у власність ОСОБА_5 , складає 726 620,00 грн., без урахування ПДВ.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані:

- - за ч. 2 ст. 364 КК України, зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.

Суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463 км19) зазначив, що за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України кваліфіковано як тяжкий, з дня вчинення якого минуло понад десять років, та обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Дотримання умови, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто десятирічного строку з дня вчинення злочину, є безумовною і обов`язковою підставою звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п. 2, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001232 від 11.06.2024 закрити.

Арешт накладений згідно ухвали Дзержинського районного суду Харківської області на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0082 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1