Провадження №11-сс/801/37/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 18.09.2024 в рамках кримінального провадження № 0000665, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 на повідомлення т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , погодженим із прокурором відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_8 від 18.09.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000665 від 12.09.2024 р., задовольнити в повному обсязі. Визнати дії вищевказаних посадових осіб неправомірними. Зобов`язати посадову особу Вінницької обласної прокуратури, яка здійснює процесуальне керівництво по вказаному кримінальному провадженню, та має право вчиняти такі дії, виключити з ЄРДР відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000665 від 12.09.2024 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в повідомленні про підозру слідчим викладена суб`єктивна думка, яка жодним чином не підтверджується матеріалами кримінального провадження як на час повідомлення про підозру, так й на теперішній час.

Органом досудового розслідування не встановлено та не допитано особу, з якою вступив підозрюваний ОСОБА_8 у злочинну змову, таким чином вказана інформація, викладена в повідомленні про підозру, ґрунтується виключно до догадках слідчого та прокурора, оскільки ОСОБА_8 не надавав пояснень під час допиту, за відсутності буд-яких фактичних даних, зібраних органом досудового розслідування. Вказане ствердження підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 в якому останній відмовився від надання пояснень, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України. Однак прокурором в судому засіданні стверджувалось зворотне, а судом першої інстанції вказаний факт не перевірено.

Оскільки органом досудового розслідування не встановлення дати та часу надання вказаної інформації підозрюваним ОСОБА_8 свідку ОСОБА_10 , ставить під сумнів взагалі надання такої інформації. Більш того, органом досудового розслідування не встановлено та матеріалами кримінального провадження не підтверджено що ОСОБА_10 має статус особи, який тимчасово обмежено у праві на виїзд за кордон на період військового стану, оскільки відповідно до постанови Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995 року зі змінами, встановлює порядок перетину державного кордону України в тому числі у період військового стану, осіб чоловічої статі з 18 до 60 років.

Таким чином в повідомленні про підозру викладені обставини, яким жодним документом та доказом не підтверджені, тобто викладені обставини яких не існує та матеріалами кримінального провадження не підтверджено, а судом першої інстанції не звернуто ніякої уваги.

Органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_8 обставини, не встановлені органом досудового розслідування, а саме: особи, які на думку слідчого та прокурора повинні були перевезти ОСОБА_10 через державний кордон України, чи мали такі особи намір перевозити ОСОБА_10 через державний кордон України, якщо так то в якому місці тощо. Сам же ОСОБА_8 тільки повинен був довести ОСОБА_10 до м. Тульчин, яке навіть не знаходиться в прикордонному районі, не кажучи вже про державний кордон України. Тобто із повідомленої підозри фактично виходить що ОСОБА_8 мав здійснити спрямування як таксі свідка ОСОБА_10 до м. Тульчин. Та й які протиправні дії ОСОБА_8 встановлені під час досудового розслідування, які описані в повідомленні про підозру.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи щодо знаходження м. Тульчин в прикордонному районі або який має прикордонну смугу тощо. І цей факт знову не перевірено судом першої інстанції. Таким чином, в повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 18.09.2024 року, викладені обставини, які цілком та повністю не підтверджені матеріалами кримінального провадження, окрім факту самого затримання останнього. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення не відповідає дійсності, оскільки вказаних в повідомленні про підозру дій, ОСОБА_8 не здійснював та не міг здійснити, суб`єктивна ж сторона правопорушення взагалі не встановлено та не з`ясована.

Таким чином, орган досудового розслідування не встановив подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), оскільки із повідомлення про підозру невстановлена часу, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, сторона обвинувачення не має тих фактичних доказів, на яких ґрунтується повідомлена ОСОБА_8 підозра, як то визначено вимогами п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, що йде в порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі взагалі не зазначено посилання на матеріали кримінального провадження, які б мав вивчати суд до ухвалення відповідного рішення. Судом в судовому засіданні жодним чином не звернуто уваги на численні порушення, допущені прокурором та слідчим при складанні повідомлення про підозру та обґрунтованого з`ясування всіх обставин, зазначених стороною захисту.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 є правильними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України(статті 276 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276,277,278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру.

А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження №0000665, внесене до ЄРДР 12.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 18 вересня 2024 року слідує, що воно відповідає вимогам закону, зокрема, складено т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та затверджено прокурором відділу вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , у ньому зазначено анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276 -278, 303 КПК України, під час розгляду скарги дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_8 підозри, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Матеріали судового провадження не свідчать про істотні порушення процедури повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Аргументи апеляційної скарги захисника, які зводяться до викладення слідчим обставин, яких не існує, не встановлення органом досудового розслідування події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у кримінальному провадженні доказів, питань доведеності винуватості підозрюваного, наявності в його діях складу інкримінованого злочину.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Зрештою ,в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про істотне порушення стороною обвинувачення вимог КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 18.09.2024, які б слугували підставою для її скасування.

Окрім того, апеляційний суд враховує і пояснення прокурора в частині того,що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скеровано до суду для розгляду в порядку КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4