У Х В А Л А

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2025 р. с-ще Тиврів 145/355/25

1-кс/145/143/2025

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5,

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_6,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_6, на постанову дізнавача ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 28 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №000080 від 28 січня 2025 року за ст.390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 ОСОБА_1 через представника - адвоката ОСОБА_6 звернулася до Тиврівського районного суду Вінницької області зі скаргою на постанову дізнавача ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 28 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №000080 від 28 січня 2025 року за ст.390-1 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова обґрунтована поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких він не отримував особисто рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 у справі №145/2248/24, яким відносно нього видано обмежувальний припис (зараховуючи заборону вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб); не користується своєю електронною поштою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки не пам`ятає від неї пароль; не надсилав ОСОБА_1 жодних повідомлень.

Вважає, що при прийнятті оскаржуваного процесуального рішення дізнавач спирається винятково на пояснення ОСОБА_2 . При цьому, він не вжив жодних заходів для їх перевірки, а показання ОСОБА_1 проігнорував.

Матеріали кримінального провадження містять докази вручення копії рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 у справі №145/2248/24 особисто ОСОБА_2 .

Так, 02.01.2025 через підприємство «Укрпошта» на адресу реєстрації ОСОБА_2 було направлено копію рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 у справі №145/2248/24, виготовлену шляхом друку з підсистеми «Електронний суд» (відправлення № 968). Згідно трекінгу з офіційного сайту підприємства «Укрпошта», дане відправлення 10.01.2025 було вручено особисто адресату (за місцем реєстрації ? АДРЕСА_1 ).

07.01.2025 через підприємство «Укрпошта» Тиврівський районний суд на адресу реєстрації ОСОБА_2 направив копію зазначеного рішення (відправлення №112). Згідно трекінгу з офіційного сайту підприємства «Укрпошта», дане відправлення 11.01.2025 було вручено особисто адресату за місцем реєстрації.

Твердження ОСОБА_2 , надані їм у поясненнях, про те, що 10 та 11 січня 2025 року він був відсутній за місцем проживання у зв`язку з тим, що проходив службу Збройних силах України спростовуються тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2024 №365 ОСОБА_2 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину.

Крім того, зміст дописів з погрозами, надісланих на електронну адресу потерпілої свідчить про те, що ОСОБА_2 добре відомо про видачу щодо нього обмежувального припису. Так, 25 січня 2025 року ОСОБА_2 зі своєї електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надіслав на електронну пошту потерпілої ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повідомлення з погрозами, зокрема зазначається: «За ці приписи дибільні нові заяви для судів! Обертайся і ухажора ховай! Я відсиджу но тебе і його не буде! А діти будуть з батьком, який їх любить».

Оголошення про розгляд справи №145/2248/24 щодо видачі відносно ОСОБА_2 обмежувального припису, як і його виклик до суду, було розміщено на на офіційному сайті Тиврівського районного суду. Тобто ОСОБА_2 слід вважати повідомленим про розгляд судом даної справи. У рішенні Європейського суду з прав людини в справах «Пономарьов проти України» та «Мушта проти України» вказано, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відтак ОСОБА_2 свідомо ухилився від виконання процесуальних обов`язків.

Усе викладене дозволяє стверджувати, що ОСОБА_2 навмисно ігнорує виконання рішення суду, умисно створює штучні підстави аби створити враження про те, що не знайомий з рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 у справі №145/2248/24

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він не користується своєю електронною поштою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки не пам`ятає від неї пароль могли бути спростовані за результатами комплексу процесуальних дій: проведення телекомунікаційної експертизи; проведення комп`ютерно-технічної експертизи; проведення лінгвістичної експертизи (авторознавче дослідження писемного мовлення); установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу), відповідно з положеннями ст. 268 КПК України. Проте ані зазначених, ані будь-яких інших дій для перевірки пояснень ОСОБА_2 та показань ОСОБА_1 дізнавач не вжив.

Крім того, ґрунтуючись на поясненнях ОСОБА_2 , які 27.02.2025 у нього відібрав оперативний працівник ОСОБА_3 , можна дійти однозначного висновку, що в процесі відбирання цих пояснень кривдник був повідомлений про винесення стосовно нього обмежувального припису, зараховуючи заборону повідомлень електронною поштою.

Незважаючи на викладене, 15?17 березня 2025 року ОСОБА_2 зі своєї електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надіслав на електронну пошту потерпілої ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) низку повідомлень з нецензурною лайкою, погрозами та образами, зокрема зазначається: «Буде тобі припис буде тобі все!»

Вважає, що в порушення вимог ст. 2 КПК України проведене дізнання було позбавлене повноти і усебічності, а постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, необґрунтованою та незаконною.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 просив скаргу задоволити та скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, як незаконну. Вважає, що дізнавачем не проведено необхідний комплекс слідчих дій, зазначив, що саме пояснення ОСОБА_2 покладено в основу мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження.

Начальник СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, телефоном повідомив, що не має можливості прибути у зв`язку із службовою необхідністю, просить розглянути справу у його відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши скаржницю та її представника, дослідивши матеріали скарги та надані на вимогу суду матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що в провадженні СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження №000080 від 28 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

25.02.2025 ОСОБА_1 визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою начальника СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 28.02.2025 кримінальне провадження №000080 від 28 січня 2025 року закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Статтею 284 КПК України визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Слідчий суддя не погоджується з постановою начальника СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що начальником СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, як це передбачено КПК України.

Зі змісту постанови не вбачається даних, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії, передбачені нормами КПК України для встановлення істини у кримінальному провадженні, не вжито заходів для встановлення обставин, які прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не досліджено та не надано правову оцінку всім зібраним доказам у провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Судом установлено, що в основу мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження від 28.02.2025 слідчим покладено пояснення ОСОБА_2 , особи, на яку вказує потерпіла як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, який повідомив, щорішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 у справі №145/2248/24, яким щодо нього видано обмежувальний припис, встановлено наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , а саме:

заборонити наближатись на відстань менше п`яти кілометрів до місця проживання, роботи, лікування та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме до адрес: АДРЕСА_2 ;

заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Показання ОСОБА_2 , якими обґрунтована постанова про закриття кримінального провадження, не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Протиріччя та суперечності під час досудового слідства не усунуто, не проведено необхідний комплекс слідчих (розшукових) дій, що вказує на неповноту слідства.

Доводи скарги про передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

Слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Варто звернути увагу й на те, що слідчий суддя не вправі втручатись у процесуальну самостійність слідчого та зобов`язати провести ту чи іншу дію, так як хід, спрямованість досудового розслідування, забезпечення достатності і повноти розслідування покладається саме на слідчого.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, які зазначені у постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22, (провадження № 51-1544км22), по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст. 22 КПК).

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 слід задоволити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задоволити.

Постанову дізнавача ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 28 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №000080 від 28 січня 2025 року за ст.390-1 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №000080 від 28 січня 2025 року за ст.390-1 КК України, повернути до СД ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4