ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/145/25

Провадження № 11-кп/820/262/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000365, внесеного до ЄРДР 06 липня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рихта Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, неодруженому, пенсіонеру, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 29 січня 2025 року по 29 березня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_6 розмір застави двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600,00 грн.

Постановлено, що у разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 покласти наступні обов?язки:

1)прибувати до суду за першим викликом;

2)не відлучатися за межі Хмельницької області без дозволу суду або прокурора;

3)повідомляти суд або прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи;

4)утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, крім як в ході судового розгляду;

5)заборонити відвідування, з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Хмельницької області;

6)здати на зберігання слідчому, яким здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну (у разі наявності);

7)носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ризики, які стали підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, не зникли і не зменшились, продовжують існувати. ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який у відповідності до вимог ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, і спричинив загибель людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що свідчить про усвідомлення ОСОБА_6 тяжкості висунутого обвинувачення, а також того, що він може дійсно переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, також може незаконно впливати на свідків ДТП і потерпілих.

Крім того, суд мотивував своє рішення тим, що в той час, коли ОСОБА_6 07 липня 2023 року було затримано, оголошено йому повідомлення про підозру та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього ряду обов`язків, 15 липня 2023 року обвинувачений здійснив перетин державного кордону України.

26 липня 2023 року його оголошено в міжнародний розшук, а 27 липня 2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України.

08 травня 2024 року ОСОБА_6 затримано на території Республіки Польщі та доставлено в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності. Після екстрадиції 09 січня 2025 року обвинувачений був затриманий.

Отже, на думку суду, ці обставини свідчать про існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв`язку із відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ухвалити нову ухвалу та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту з визначенням розміру застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560, 00 грн. або інший альтернативний запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги аргументує тим, що при продовженні запобіжного заходу не було дотримано вимог КПК України, судове засідання проведено без своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають дійсності, є передчасними, необґрунтованими та немотивованими.

Окрім того, захисник вказує, що ОСОБА_6 мав і має постійне місце проживання, розлучений, пенсіонер, малолітніх та неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимий, хворіє (цукровим діабетом, параліч правої руки), переніс два інсульти та інфаркт, а також потребує операційного втручання на серці, що свідчить про відсутність умислу переховування від суду.

Разом з тим, вказує, що будь-якого ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_6 на свідків у кримінальному провадженні немає і не буде, оскільки ОСОБА_6 не буде впливати на показання свідків в ході судового розгляду. Наголошує, що тяжкість злочину не є вагомою підставою для тримання особи під вартою.

Щодо розміру визначеної судом застави, вважає, що такий є завищеним, а майновий стан родини обвинуваченого не дозволяє внести заставу у визначеному судом розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме пенсійний вік обвинуваченого та наявність постійного місця проживання, не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і наявність у обвинуваченого низки хвороб та необхідність лікування в умовах стаціонарного медичного закладу, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

Враховуючи, що обвинувачений під час обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідомо перетнув державний кордон України, ухилявся тривалий час від досудового розслідування та перебував у міжнародному розшуку, то існує наявність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Доводи апеляційної скарги не є достатніми, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Колегія суддів вважає обґрунтованим і визначення застави обвинуваченому у розмірі 605600 гривень, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року, якою ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 29 березня 2025 року включно, з визначенням розміру застави 605 600 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3