24 лютого 2025 року
Єдиний унікальний № 501/175/25
Провадження № 1-кс/501/157/25
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000031 від 13 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку від 20 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмет зовні схожий на гільзу з маркуванням «LWC 7,62x39», опечатаний до полімерного сейф-пакету НПУ NPU2033389.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000031 від 13 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 13.01.2025 приблизно о 01:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого проживання і реєстрації у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де в сусідніх кімнатах по окремо відпочивали батьки останнього - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час, керуючись мотивом помсти із-за смерті домашнього улюбленця і підозрюючи в цьому свого батька - ОСОБА_6 , у ОСОБА_8 раптово виник умисел спрямований на заподіяння смерті рідному батькові.

В подальшому, ОСОБА_5 взяв у своїй кімнаті під матрацом предмет схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, з яким зайшов до кімнати батька ОСОБА_6 , який в цей час спав на дивані.

Реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи намір на позбавлення життя свого батька ОСОБА_9 , ОСОБА_5 підійшов до сплячого ОСОБА_9 , який перебував на дивані та, тримаючи в правій руці ніж, наніс ним останньому 2 удари в область тулубу спереду і 2 удари в область спини, в результаті чого ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ушкодження хребта і ребер, аорти і легенів, колото-різані поранення грудної клітини, в наслідок чого на місці настала смерть останнього.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 залишив мертвого батька в кімнаті, а сам пішов до своєї спальні вказаної квартири, сховав ніж під матрац та ліг спати.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

20 лютого 2025 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого було виявлено і вилучено: предмет зовні схожий на гільзу з маркуванням «LWC 7,62x39», опечатаний до полімерного сейф-пакету НПУ NPU2033389.

Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно в якості речового доказу, підставою якого є те, що існують підстави вважати, що воно є доказом злочину, зберігає на собі інформацію, що має важливе доказове значення, містить відомості, які можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладання арешту є запобігання можливості приховування, пошкодження, перетворення, відчуження вилученого майна.

До клопотання додано: витяг з ЄРДР; постанова про призначення групи прокурорів; рапорт про прийняття виклику на «102»; копія ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол обшуку від 20 лютого 2025 року, відповідно до якого під час обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт; постанова слідчого про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

В судове засідання прокурор, слідчий, підозрюваний та його захисник не прибули. Слідчий надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання без її участі та просила його задовольнити. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 , телефонограмою повідомила про можливість розгляду клопотання без участі сторони захисту, та що сторона захисту не заперечує проти задоволення клопотання слідчого.

За таких обставин, враховуючи, що учасники провадження не бажають приймати участь у судовому засіданні, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, вважає можливим здійснити розгляд скарги без присутності осіб, які не прибули.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Наданими матеріалами підтверджується, що СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 13 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

20 лютого 2025 року в період часу з 13 години 00 хвилин по 13 годину 55 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 лютого 2025 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого було виявлено і вилучено: предмет зовні схожий на гільзу з маркуванням «LWC 7,62x39», опечатаний до полімерного сейф-пакету НПУ NPU2033389.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; зазначене в клопотанні майно має значення для досудового розслідування; майно на яке необхідно накласти арешт може бути доказом під час судового розгляду та необхідне для проведення експертиз.

Такого висновку слідчий суддя дійшов, оскільки відомості, які містяться у наданих доказах підтверджують, що було скоєно вбивство ОСОБА_6 . Під час обшуку за місцем скоєння вбивства було виявлено та вилучено майно - предмет, який може містити сліди кримінального правопорушення, необхідний для пред`явлення для впізнання, для проведення експертних досліджень. У випадку ненакладення арешту, воно може бути приховане, пошкоджене, знищене, перетворене або відчужене.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 170, 236, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000031 від 13 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку від 20 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмет зовні схожий на гільзу з маркуванням «LWC 7,62x39», опечатаний до полімерного сейф-пакету НПУ NPU2033389,

шляхом заборони його відчуження та користування ним.

Ухвала підлягає виконанню згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання копії ухвали, якщо її було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує.

Слідчий суддя