Справа №718/835/25
Провадження №1-кп/718/47/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000050 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з вищою технічною освітою, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України зобов`язані дотримуватися заходів безпеки у побуті та повсякденній трудовій діяльності, не допускати порушень виробничої і технологічної дисципліни, вимог екологічної безпеки, охорони праці, що можуть призвести до надзвичайної ситуації.

Нормами п.п. а-б ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів.

Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Згідно вимог ч. З ст. 27 Закону України Про рослинний світ та ч. 6 ст. 39 Про тваринний світ випалювання сухої рослинності або її залишків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно п. 1.18. та п. 1.20. Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України 30.12.2014 за № 1417 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, встановлено загальні вимоги пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів.

Зокрема, забороняється розпалювати багаття, користуватися відкритим вогнем на відстані менше 30 м від будівель та споруд, викидати незагашене вугілля.

Місця для розведення багать треба утримувати очищеними до верхнього шару ґрунту, облямовувати смугою очищеного ґрунту не менше 2,5 м завширшки і розміщувати на відстані не менше 25 м до листяного лісового масиву.

До складу сільськогосподарських земель входять сільськогосподарські угіддя (рілля, перелоги, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища) та несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами, шляхами і прогонами, землі, які перебувають у стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості, землі тимчасової консервації, забруднені сільськогосподарські угіддя, які не використовуються у сільськогосподарському виробництві).

Так, 11.03.2025, біля 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка відносяться до земель сільськогосподарського призначення, діючи всупереч вимог вищевказаних норм чинного законодавства, діючи з непрямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, а саме свідомо припускаючи, що внаслідок спалювання сухостійної рослинності на території земельної ділянки, яку він використовує, може відбутись неконтрольований процес горіння та, як наслідок існує загроза знищення сухостійної рослинності, мікроорганізмів та бактеріальних клітин, які знаходяться на поверхні та у верхньому шарі грунту земель сільськогосподарського призначення, в тому числі, шляхом перекидання вогню на суміжні земельні ділянки, використовуючи сірники, умисно підпалив сухостійну рослинність (траву) на межі земельної ділянки що належать ОСОБА_5 .

У результаті вказаних дій виник неконтрольований процес горіння, із подальшим поширенням вогню на територію суміжної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, за адресою АДРЕСА_2 , та перекиданням полум`я на господарські будівлі, належні ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , спрямованих на знищення вогнем сухостійної рослинності на землях сільськогосподарського призначення, що розташовані на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , вогнем було знищено суху рослинність (траву) та її залишки на площі 3000 м2, дерев`яну господарську будівлю розміром 9,25 м" та покрівлю іншої господарської будівлі розміром 14,35 м2.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 245 КК України, а саме знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно вчинив правопорушення за наведених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що він вирішив спалити суху траву на земельній ділянці, яку давно обробляє, але вогонь неконтрольовано перекинувся на сусідню земельну ділянку та наробив біди. Зазначив, що про вчинене дуже шкодує та запевнив суд, що таке більше ніколи не повториться, просив суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 245 КК України - як знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 245 КК України), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Крім зазначеного, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції ч.1 ст. 245 КК України у виді позбавлення волі.

Поряд з тим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку вручається прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1