Справа № 395/297/19
Провадження № 1-кп/392/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Мала Виска кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 16.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, зі слів до затримання працював неофіційно, раніше неодноразово судимого, останній раз 22 серпня 2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, зі спеціальною конфіскацією, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання шляхом приєднання до призначеного цим вироком покарання, одного місяця позбавлення волі частину невідбутого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2020, визначивши остаточно до відбування 6 років 1 місяць позбавлення волі зі спеціальною конфіскацією на підставі ст. 96-1 КК України. Вказаний вирок ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишено без змін,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту і непогашену в законному порядку судимість, діючи повторно, маючи купюру сувенір номіналом 500 грн, вирішив шляхом обману заволодіти грошовими коштами та продуктами харчування, які належать ОСОБА_6 .

Так, 15.01.2019 року близько 16.30 години, з метою реалізації умислу направленого на шахрайське заволодіння грошовими коштами та продуктами харчування ОСОБА_3 прийшов до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 продати йому консервацію, а саме: банку ємкістю 3 л консервованих помідорів, банку ємкістю 3 л консервованих огірків, банку ємкістю 0,5 л салату з баклажанів та банку ємкістю 0,5 л варення полуниці, а всього на загальну суму 100 грн.

Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи похилий вік потерпілої, в рахунок оплати за придбані продукти харчування, передав ОСОБА_6 грошову купюру - сувенір номіналом 500 грн, та заволодів шляхом обману рештою коштів у сумі 400 грн, та продуктами харчування, а саме: відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 654/669-674/19-27 від 18.02.2019 року скляна банка ємкістю 3 л вартістю 18,57 грн консервованих помідорів вартістю 57,00 грн, скляна банка ємкістю 3 л вартістю 18,57 грн консервованих огірків вартістю 59,90 грн, скляна банка ємкістю 0,5 л вартістю 4,77 грн салату з баклажанів вартістю 34,90 грн, скляна банка ємкістю 0,5 л вартістю 4,77 грн варення полуниці вартістю 54,80 грн, а всього на загальну суму 253,29 грн, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому отриманні кошти, та продукти харчування ОСОБА_3 обернув на свою користь спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 653,29 грн.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений, після роз`яснення йому положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, зазначивши про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Від потерпілої ОСОБА_6 неодноразово надходили заяви про розгляд справи без її участі та про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки відшкодував завдану їй шкоду.

Заслухавши учасників судового провадження суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Частиною першою статті 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події інкримінованого кримінального правопорушення) було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події інкримінованого кримінального правопорушення) було визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції.

Наразі положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає у разі перевищення вартості викраденого майна двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - це грошова сума, яка регламентується Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абз. 1 пп. 169.4.1 п. 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: 169.1.1 у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на дату події інкримінованого кримінального правопорушення розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становив 1921,00 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесенням змін Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» до ст. 51 КУпАП скасовано кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 185, 190, 191 КК України у випадках коли сума викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і таке скасування має зворотну дію у часі.

Таким чином, кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 190 КК України з урахуванням дати події інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення настає лише у разі вартість викраденого майна перевищує 1921,00 гривень (50% від 1921 х 2).

Отже дії ОСОБА_3 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, 15.01.2019 року на загальну суму 653 грн. 29 коп., наразі не є кримінально караними діяннями, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положеннями ч. 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених положень матеріального та процесуального законодавства, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність суд констатує наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням згоди обвинуваченого на його закриття з цієї підстави.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати понесені на залучення експерта у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.284-286, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 16.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - закрити за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Новомиргород) відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 572 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Речові докази: купюра ззовні схожа на купюру номіналом 500 грн, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 16.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_7