ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7/25
провадження № 1-кс/753/88/25
У Х В А Л А

"16" січня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

02.01.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі також - ЄРДР).

Скарга мотивована тим, що 27.12.2024 ОСОБА_4 подав керівнику Дарницької окружної прокуратури м. Києва заяву про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, проте всупереч вимог статті 214 КПК України відомості за цією заявою до ЄРДР не внесені.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав пославшись на наведені у ній обставини та обґрунтування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду цієї скарги.

За результатами дослідження матеріалів скарги слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

27.12.2024 ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 звернулись до керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 356 КК України.

У заяві вказали, що будівлі та споруди, розташовані на належній ОСОБА_5 земельній ділянці, збудовані з порушенням нормативних документів у сфері будівництва, що призводить до значного порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4 як власника суміжної земельної ділянки.

Відповідно до положень частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дотепер у слідчій і в судовій практиці існує щонайменше два підходи щодо порядку виконання уповноваженими особами органу досудового розслідування вимог вищенаведеної норми за результатами розгляду заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

Перший підхід полягає у так званому «автоматичному» внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі відомості викладені особою у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Цей підхід не передбачає оцінки відповідної заяви чи повідомлення на предмет того, чи викладені заявником відомості дають підстави констатувати певні ознаки кримінального правопорушення.

У свою чергу другий підхід не передбачає «автоматичного» внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях - вносяться лише визначені як такі, що, на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Перший підхід по суті є формальним, і полягає у тому, що будь-яка заява (повідомлення), що має назву (якщо це письмовий документ), чи якщо його так називає заявник (в усній формі) «заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення» абсолютно незалежно від змісту такого повідомлення, мають спричиняти внесення уповноваженими особами (слідчим, дізнавачем чи прокурором) відомостей з такої заяви (повідомлення) до ЄРДР та початок досудового розслідування.

Для слідчого судді очевидно, що обрання такого формального підходу спричиняє ряд негативних наслідків як для держави та суспільства, так і для окремих людей, і може в окремих випадках зумовлювати внесення до ЄРДР явно недоречних відомостей (наприклад, у разі якщо така заява не містить взагалі жодних даних окрім назви; у разі якщо в ній йдеться про очевидно правомірну поведінку тих чи інших осіб; у разі, якщо в заяві не зазначається яке саме кримінальне правопорушення скоєно (навіть не йдеться про його родову приналежність); у разі, якщо йдеться про події, які взагалі відбуваються поза волею людини тощо).

У зв`язку із цим слідчий суддя дотримується іншого підходу - змістовного. Такий підхід базується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, за приписами частини п`ятої статті 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться зокрема короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 1 цього Кодексу порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Імперативним положенням, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина друга статті 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (стаття 91 КПК України).

Частина перша статті 11 КК України дає загальне визначення поняття кримінального правопорушення, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного кримінального правопорушення. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального та кримінального закону в їх системній сукупності вказує на необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, викладених раніше.

У протилежному випадку особа, уповноважена на внесення відомостей до ЄРДР, буде позбавлена можливості виконати вимоги частини п`ятої статті 214 КПК України щодо внесення до ЄРДР викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, а орган досудового розслідування не зможе визначитись з предметом доказування у кримінальному провадженні, а відтак зміст такого кримінального провадження не буде відповідати засаді законності.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення не відповідає також завданням кримінального провадження, оскільки призводить до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що не дозволяє концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знижує ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнює охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень, а також порушує права та законні інтереси осіб, згаданих у таких повідомленнях, які незаконно і необґрунтовано залучаються в орбіту кримінального процесу.

Такий висновок узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 у справі № 3-180/2018 за конституційною скаргою ОСОБА_6 , у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 (справа N 761/20985/18, провадження N 51-8007км18) також наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

У заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 та його представник просять внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 356 КК України

Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у самовільному, всупереч установленому порядку, вчиненні будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином чи підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Згідно з положеннями частини першої статті 477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 356 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення та може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Потерпілий має право подати до слідчого, дізнавача, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення (стаття 478 КПК України).

Заява про вчинення кримінального правопорушення - це письмовий документ, який повинен містити дані заявника і стислий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, найменування органу, до якого вона подається, прохання про порушення кримінального провадження, підпис заявника, а також засвідчені підписом заявника відомості про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Зміст наведених норм кримінального процесуального закону вказує на те, що підставою внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, яке розслідується у формі приватного обвинувачення, є подання особою заяви з проханням про порушення кримінального провадження про конкретне кримінальне правопорушення, наявність у такій заяві посилань на обставини, які можуть вказувати на вчинення цього кримінального правопорушення, а також відмітки про обізнаність потерпілого з кримінальною відповідальністю за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Заява потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, окрім іншого, повинна також містити відомості про розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди, оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення є наслідки у вигляді значної шкоди.

Дослідженням змісту розглядуваної заяви про кримінальне правопорушення установлено, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення ОСОБА_5 дій, що утворюють кримінально караний склад самоправства, а лише свідчать про цивільно-правового спору, вирішення якого є завданням не кримінального, а цивільного судочинства.

Окрім того, у розглядуваній заяві відсутня вказівка на те, що ОСОБА_4 обізнаний з кримінальною відповідальністю за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що у даному випадку прокурор правомірно не вніс до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 та його представника про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307, 309, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: