Справа № 587/351/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 18 січня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лебедин, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого фізичною особою підприємцем, одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 272, ч.2 ст. 172 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, Фізична особа підприємець, ОСОБА_5 (ідентифікаційний код фізичної особи ) здійснює підприємницьку діяльність відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб підприємців та громадянських формувань від 15.12.2004, номер запису 0000127. Основним видом економічної діяльності є: 02.20 Лісозаготівельні роботи.

04.01.2022 р. між замовником - Державним підприємством «Краснопільське лісове господарство» (), в особі директора ОСОБА_6 та виконавцем - ФОП ОСОБА_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) був укладений договір № 7-22 про виконання послуг, пов`язаних з лісівництвом. Предметом договору є виконання робіт пов`язані з лісівництвом (код 02.40.1 за ДК 016-2010) на лісовій території Верхньосироватського лісництва, кварталі 36 виділу 11.

26.04.2022 року відповідно до договору № 7-22 від 04.01.2022 укладеного між Державним підприємством «Краснопільське лісове господарство» та ФОП ОСОБА_5 , бригада ФОП ОСОБА_5 , у складі: бригадира ОСОБА_5 (посвідчення № 594 видане 21.10.2011 ДПТНЗ «Лебединське вище професійне училище лісового господарства» професія - лісоруб та членів бригади, бензопильщиків ОСОБА_7 (посвідчення № 1/3-2-2022 видане 13.01.2022 НВЦ «Професійна безпека», професія - вальник лісу; ОСОБА_8 ( посвідчення № 1/3-1-2022 видане 13.01.2022 НВЦ «Професійна безпека», професія - вальник лісу; ОСОБА_9 , професія - помічник бензопильщика, розпочали лісозаготівельні роботи, згідно «Карти технологічного процесу розробки лісосікі». Відповідно до даної карти обов`язки бригадира та особи відповідальної за охорону праці ОСОБА_5 поклав на себе.

Роботами з підвищеною небезпекою є такі, що за будовою механізмів, пристроїв, устаткування, що використовуються, наявністю небезпечних і шкідливих виробничих факторів потребують проведення додаткових організаційно-технічних заходів для забезпечення безпосереднього їх виконання працюючими і можуть бути причинами травмування, професійних захворювань або загибелі працівників.

Віднесення виду робіт до робіт з підвищеною небезпекою здійснюється на підставі «Переліку робіт з підвищеною небезпекою».

Згідно Наказу Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 №15 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» до робіт з підвищеною небезпекою відносяться: п. 122 - лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу.

Лісосічні роботи- роботи з заготівлі, трелювання та первинного оброблення деревини на лісосікі, додатковий робочій території лісозаготівельних бригад та в зовнішніх зонах безпеки.

На виконання вказаних робіт ФОП ОСОБА_5 має дозвіл № 037.22.59 про виконання: лісосічних робіт, трелювання, транспортування лісу, діючий до 31.01.2027 р.

Правила роботи під час лісосічних робіт регламентовані НПАОП 02.0-1.04-05 «Правила охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості».

Основні вимоги правил до роботи під час проведення лісосічних робіт наступні:

Під час проведення рубок, на які розповсюджуються вимоги цих правил, слід забезпечувати безпеку всього комплексу лісосічних робіт, включаючи відведення лісосік, та інших підготовчих робіт як на лісосіках, так і на додатковій робочій території бригад, у зовнішніх зонах безпеки. Дерева, що заважають звалюванню та/або трелюванню інших, намічених до рубання, необхідно включати під час відводів лісосік у число тих, які підлягають спилюванню, і вчасно приземлювати.

Лісосічні роботи слід виконувати відповідно до вимог ГОСТ 12.3.002-75, ГОСТ 12.3.015-78 "ССБТ. Роботи лісогосподарські. Вимоги безпеки" (далі - ГОСТ 12.3.015-78), ГОСТ 12.1.004-91 "ССБТ. Пожежна безпека. Загальні вимоги" (далі - ГОСТ 12.1.004-91), НАПБ А.01.002-2004 ( z0328-05 ), НАПБ А.01.001-2004 ( z1410-04 ), цих Правил, типових інструкцій з охорони праці, експлуатаційної документації на технічні засоби та інструкцій підприємства-виробника, інструкцій з охорони праці, що затверджуються та діють на підприємстві, карт технологічного процесу, нарядів-допусків.

Під час відведення лісосік до рубання слід виконувати вимоги підпунктів 12.3.2-12.3.13 цих Правил.

Карта технологічного процесу (додаток 3) повинна складатись для лісосіки. За необхідності дозволяється розробляти її для окремої ділянки лісосіки, якщо в одній карті технологічного процесу неможливо в повному обсязі показати необхідні рішення щодо безпечного розроблення кожної з ділянок або лісосіки розробляються двома бригадами.

У карту технологічного процесу розроблення лісосіки (ділянки) необхідно включати таку інформацію та рішення, що впливають на безпеку праці:

характеристику лісосіки та виділених в її межах ділянок, необхідну для вибору найбільш безпечної технології робіт (механічний склад ґрунту, ступінь його зволоження, рельєф місцевості, розподіл території за крутістю схилів, експозиції схилів тощо);

перерахування чисельного та професійного складу бригади (ланки), виділених їй знарядь праці (робочих машин, тракторів, устаткування, мотоінструменту), державні номери та номери за паспортами рухомих технічних засобів;

повний перелік засобів індивідуального та колективного захисту працівників, протипожежного захисту;

технологічну схему лісосіки з умовними позначеннями;

дані про порядок та послідовність виконання робіт, черговість розроблення пасік, показ варіантів розташування ланок працівників та техніки на безпечних відстанях;

опис безпечних способів праці на підготовчих та основних роботах, не відображених в інструкціях з охорони праці та інших документах, які надаються бригаді (ланці);

природоохоронні вимоги;

акт готовності лісосіки до розроблення, в якому перераховуються підготовчі роботи, вказується термін їх проведення, підтверджується виконання.

За необхідності дозволяється внесення в карту технологічного процесу та інших показників і вимог з охорони праці. Якщо для робіт на лісосіці виділяється декілька тракторів та/або машин, у карті технологічного процесу повинна бути відображена безпечна взаємодія між ними та звалювальною машиною.

На технологічній схемі лісосіки необхідно показувати:

границі лісосіки та їх розміри, напрямки повздовжніх і поперечних схилів, водорозділи, напрямки переважаючих вітрів та одностороннього нахилу дерев, території з наявністю додаткових небезпек (з зсувами, обвалами, кам`яними розсипами, крутоярами, приярками, водотоками, урвищами), небезпечні зони вздовж електро- та телефонної мережі, трас газо- або нафтопроводів, гідроспоруд;

верхні лісосклади та проміжні лісовантажні пункти, транспортні, під`їзні та трелювальні шляхи, інші місця переміщення техніки та людей, границі внутрішніх та зовнішніх зон безпеки вздовж перерахованих виробничих елементів;

границі пасік та ділянок, їх номери; напрями розроблення пасік, звалювання дерев, трелювання деревної сировини та її вивезення; границі підгірної небезпечної зони; місця чергування працівників, виконуючих функції сигнальників;

місця встановлення за межами лісосіки заборонних знаків безпеки відповідно до вимог підпункту 15.1.25, побутового приміщення та інших елементів облаштування бригади, зберігання паливно-мастильних матеріалів, техніки, відпочинку коней;

шляхи переходу працівників з пасіки на пасіку.

Показ варіантів безпечного розташування ланок працівників та рухомих технічних засобів з дотриманням необхідних зон безпеки між місцями звалювання дерев (наземного спускання круглих лісоматеріалів) та виконанням інших операцій необхідно відображати у розділі V карти технологічного процесу.

У цьому розділі необхідно показувати, де і якій ланці працівників (робочій машині) дозволяється працювати при кожному варіанті їх розташування.

На значних за розмірами лісосіках зони безпеки між місцями звалювання дерев та виконанням інших операцій або роботою другої ланки лісорубів, які звалюють дерева, слід встановлювати у вигляді однієї пасіки шириною, не меншою, ніж радіус небезпечної зони звалювання дерев. Запроектовані границі пасік та шляхи переходу працівників з пасіки в пасіку повинні чітко позначатися на місцевості.

02.05.2022 року до бригади ФОП ОСОБА_5 , за згодою ОСОБА_5 був залучений неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Залучення неповнолітнього працівника на лісозаготівельні роботи суперечить вимогам «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості».

02.05.2022 близько 09 год., прибувши на місце проведення робіт, а саме на ділянку лісу кварталу № 36 виділу 11 Верхньосироватського лісництва ДП «Краснопільське лісництво», що розташоване поблизу с. В.Сироватка, Сумського району, Сумської області Сумської області, працівники, за вказівкою бригадира ОСОБА_5 , почали виконувати лісозаготівельні роботи, при цьому працювали, на відстані 50-100 метрів, один від одного, ОСОБА_11 - валив дерева, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - здійснювали прибирання території, ОСОБА_5 складував спиляні дерева. При виконанні робіт ОСОБА_10 захисну каску та жилетку не вдягнув.

Приблизно о 10:00 год., 02.05.2022, бензопильник - ОСОБА_11 , перед тим, як почати валити чергове дерево попередив всіх, що йде пиляти дерево та поваливши останнє, почув крик ОСОБА_9 , що кликав на допомогу.

Лісозаготівельні роботи припинились та всі працівники підійшли на територію, де працював неповнолітній ОСОБА_10 , який лежав у горизонтальному положенні, на спині, а на голові мав тілесні ушкодження з лобної ділянки виділялась кров. ОСОБА_10 знаходився без свідомості.

В подальшому, ОСОБА_10 був направлений до лікарні у відділення інтенсивної терапії та анастезіології КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», з діагнозом - відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забій головного мозку тяжкого ступеня зі стисненням пластичатою епі- і субдуральними гематомами, кістковими уламками в правій тім`яній та скроневій ділянках, з проникненням в мозкову речовину. Перелом сплетіння і основи черепу. Набряк головного мозку. Забійна рана повік, ретробульбарна гематома, субконюктивальний крововилив, нейроангіопатія сітківки правого ока. Отогематома. Забій міких тканин правої верхньої кінцівки.

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 304, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Дане ушкодження утворилось внаслідок отримання удару від спиляного дерева та знаходження ОСОБА_10 в небезпечній зоні падіння дерева.

Згідно з ст.6, 11, та ст. 13 Закону України «Про охорону праці»:

ст. 6 «Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

- ст.11 « Неповнолітні приймаються на роботу лише після попереднього медичного огляду.

- ст.13 «Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці.

п.п. 15.1.30 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісового промисловості», відповідно до якого: «Усі працівники, які зайняті на лісосічних роботах або на переміщеннях круглих лісоматеріалів, повинні працювати в захисних касках, а лісоруби на звалюванні дерев та чокерівників - у сигнальних жилетках»

п.п. 15.1.33 «До лісосічних робіт допускаються особи чоловічої статті, які досягли 18-ти річного віку, пройшли підготовку за фахом відповідно до діючих нормативних актів, освоїли вимоги з охорони праці і не мають медичних протипоказань для виконання закріплених за ними робіт».

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що роботи, які виконував ОСОБА_10 проводились у порушення вищевказаних вимог законодавства України. ОСОБА_5 , будучи відповідальним за виконання робіт, вказані вище норми законодавства проігнорував, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до відповіді ФОП ОСОБА_5 інструктажів з техніки безпеки первинних чи цільових з ОСОБА_10 не проводилось.

За результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності ННЦ «Інститут судових експертиз ім.. Засл. проф. М.С.Бакаріуса» № 1510 від 21.12.2022:

Причиною нещасного випадку, що склався 02.05.2022 року з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стало потрапляння його в небезпечну зону падіння дерева, в результаті чого останнього ударило спиляним деревом, та він отримав тілесні ушкодження.

Роботи, які виконував 02.05.2022 року ОСОБА_10 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, у відповідності п. 122 Переліку [6]. ОСОБА_10 у ФОП ОСОБА_5 не працював та робіт пов`язаних зі своїми посадовими обов`язками не виконував.

Організаційною причиною нещасного випадку, що стався 02.05.2022 року з ОСОБА_10 , під час виконання лісозаготівельних робіт на ділянці лісу № 36 Верхньосироватського лісництва ДП «Краснопільське лісництво», що розташована поблизу с. В.Сироватка, Сумського району, Сумської області, працівниками не були дотримані вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а саме:

ОСОБА_5 , не дотримався вимог:

ст. ст. 6,11,13 Закону України «Про охорони праці»

п.п. 15.1.30, 15.1.33 «Про охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості»

Невиконання вимог нормативно-правових актів з охорони праці ОСОБА_5 , а саме: ст. ст. 6,11,13 Закону України «Про охорони праці»; п.п. 15.1.30, 15.1.33 «Про охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості», з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з наставанням даного нещасного випадку.

Крім цього, у відповідності до ст. 21 Кодексу законів про працю України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, а згідно ч.ч. 3, 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Ст. 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів.

На кожному підприємстві, в установі, організації має вестися спеціальний облік працівників, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх народження, про що визначено ст. 189 Кодексу законів про працю України.

П. 5 ст. ч. 2 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що укладення письмової форми трудового договору є обов`язково при укладенні трудового договору з неповнолітнім.

Однак, фізична особа підприємець ОСОБА_5 , в порушення вказаних вимог трудового законодавства, фактично використовуючи найману працю, будучи внаслідок цього особою уповноваженою на прийняття на роботу та зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату, найманим працівникам заробітної плати та відчислення з повного об`єму виплачених сум заробітної плати страхових внесків у фонд загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та інші державні цільові фонди соціального страхування та допустив 02.05.2022 до фактичного виконання лісозаготівельних робіт на ділянці лісу № 36 Верхньосироватського лісництва ДП «Краснопільське лісництво», що розташована поблизу с. В.Сироватка, Сумського району, Сумської області, згідно з укладеного договору № 7-22 від 04.01.2022 між замовником Державним підприємством «Краснопільське лісове господарство» (), в особі директора ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідомо розуміючи, що ОСОБА_10 не досяг 18-ти річного віку та те, що останній не має спеціальних навичок та відповідних документів/свідоцтва про проходження навчання в навчально-виробничих центрах, для здобуття кваліфікаційної професії, 02.05.2022 року, близько 06 год. поблизу житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , ОСОБА_5 повідомив про намір залучення останнього до проведення лісозаготівельних робіт та переслідуючи свій намір, безпосередньо, на місці проведенні лісозаготівельних робіт уклав словесний договір з неповнолітнім ОСОБА_10 , чим найняв останнього для проведення робіт з підвищеною небезпекою, на повний робочий день, з 09:00 год. до 17:00 год, в якості - «помічника бензопильщика».

Тим самим, порушивши п.п. 15.1.33 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісового промисловості», відповідно до якого: «До лісосічних робіт допускаються особи чоловічої статті, які досягли 18-ти річного віку, пройшли підготовку за фахом відповідно до діючих нормативних актів, освоїли вимоги з охорони праці і не мають медичних протипоказань для виконання закріплених за ними робіт».

Вимогами Положення передбачено наступне:

п. 3.1., працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового та професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії;

п. 3.18., відповідальність за організацію і здійснення інструктажів навчання та перевірки знань працівників з питань охорони праці покладається на роботодавця;

п.п. 6.3, 6.4, 6.5 з працівниками при прийомі на роботу мають бути проведені вступний і первинний інструктаж, в процесі роботи - повторний інструктаж (для робіт з підвищеною небезпекою з періодичністю 1 раз на 3 місяці, для інших робіт - 1 раз на 6 місяців);

п. 6.7 при проведенні робіт, на які оформляється наряд-допуск, наказ або розпорядження проводиться цільовий інструктаж. Відомості про проведення вказаних інструктажів заносяться до відповідних журналів «Інструктаж».

Відповідно до «Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці» ФОП ОСОБА_5 , запис про проведення вступного та первинного інструктажу з ОСОБА_10 , відсутні.

Відповідно до розробленої та затвердженої, введеною в дію на підприємстві ДП «Краснопільське лісове господарство», як «Інструкція № 22 з охорони праці при розробленні лісосік бензомоторною пилкою», записів про проведення інструктажу з ОСОБА_10 , відсутні.

Тому, маючи на меті акумулювання невиплачених у фонди державного пенсійного та соціального страхування грошових коштів, з метою забезпечення своєї фінансово-господарської діяльності та отримання прибутку, швидкого виконання умов укладеного договору № 7-22 від 04.01.2022 між замовником Державним підприємством «Краснопільське лісове господарство» (), трудову угоду у письмовій формі з ОСОБА_10 не уклав та укладення трудового договору з останнім не оформлював наказом чи розпорядженням про зарахування працівника на роботу, у вищезазначений період часу, не нараховував та не перераховував з неї внески в органи державного пенсійного та соціального страхування, тим самим порушивши його конституційні права на пенсійне забезпечення та вчинив грубе порушення законодавства про працю відносно ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та не заперечував проти фактичних обставин справи викладених в обвинувальному акті, пояснив, що займається лісозаготівлею з 1997 року, всі документи на право лісозаготівлі в нього є. Їм дає лісництво участок і вони повинні його попиляти, попалити гілки, прибрати територію під нуль для посадки нових дерев. ОСОБА_12 працював у нього офіційно лісорубом, запропонував, щоб його брат ОСОБА_13 допоміг позбирати гілки, заробити кошти, так як сім`я в них багатодітна. Він погодився. 2 травня 2023 року в 6 ранку він заїхав до них до дому, забрав їх на роботу. Він не знав, що ОСОБА_14 неповнолітній. Він повинен був перевірити скільки йому років, але цього не зробив. Приїхавши у с. Верхньосироватське лісництво, вони переділись і поїхали до лісу. Він звалив два дерева, вони гуртом розібрали їх. Потім він поїхав трактором складати, а бензопильщик звалив спочатку одне дерево, а коли валив друге, то ним вдарив по ОСОБА_14 . Викликали реанімацію. ОСОБА_14 забрали в лікарню. Потім він поїхав забрав матір ОСОБА_14 і вони разом поїхали в лікарню. Всі витрати в лікарні сплатив він. Це був перший такий випадок за час його діяльності. Каски, жилети в нього були, лежали в прицепі, але вони не захотіли їх вдягати. Інструктаж він проводить один раз в квартал. Інструктаж для нового працівника, а саме ОСОБА_14 , він не проводив, так як не захотів, бо не було часу на це. Шкодує, що так трапилося. Він витратив на лікування ОСОБА_14 55-56 тис. грн., в нього є чеки. Кожен день їздив в лікарню до нього, запитував, що потрібно купити, лікарі йому говорили, а він купляв ліки, які були необхідні для лікування потерпілого. На даний час також продовжує спілкуватись з потерпілим та допомагає йому в лікуванні. Цивільні позови лікарень визнає частково, але на суму, яка буде реально доведена, а не заявлену, так як суми занадто завищені.

Потерпілий ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилися, в своїй заяві просили проводити судове засідання у їх відсутність, претензій до обвинуваченого не мають, просять пом`якшити йому покарання.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються цивільних позовів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує:

за ч.2 ст. 272 КК України, так як ним було порушено правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , за ч.2 ст. 172 КК України, так як ним було грубо порушено законодавство про працю, що виразилося у неофіційному найманні неповнолітнього ОСОБА_10 , для виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином(форма вини необережність), особу винного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, працює, добровільно надавав допомогу потерпілому та сплачував витрати понесенні потерпілим на лікування, а також з урахуванням думки потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання більш м`яке.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд визнає те, що він визнав свою винність, щиро розкаявся, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю проступку і встановленню істини по справі, потерпілий, його законний представник притензій до обвинуваченого не мають.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 272 КК України, з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з лісозаготівлею, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити покарання з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

У кримінальному провадженні КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування коштів у розмірі 134138,68 грн, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 ( т. 1 а.с.23-26)

Крім того, у кримінальному провадженні Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування коштів у розмірі 2467,88 грн, витрачених КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.29-32)

Заявлений позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» про відшкодування коштів у розмірі 134138,68 грн, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а позов Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування коштів у розмірі 2467,88 грн, витрачених КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 підлягає задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений цивільні позови Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» не визнав, вважав їх необггрунтованими.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Також ст.129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Частина 6 тієї ж статті передбачає обов`язок суду створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі забезпечити, щоб права, надані законом стороні, могли бути ефективно реалізовані.

При цьому ст.12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

В обґрунтування цивільного позову про відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого цивільний позивач КНП «Сумська обласна клінічна лікарня» надав довідку-розрахунок від 23.06.2022 № 39 про розмір фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння. (т.1 а.с.27) Згідно з цією довідкою потерпілий ОСОБА_10 перебував на страціонарному лікуванні з 02.05.2022 по 09.05.2022 у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії, а всього 7 днів та з 09.05.2022 по 02.06.2022 в нейрохірургічному відділенні, а всього 24 днів. Вартість лікування визначена виходячи з кількості днів перебування у стаціонарі і вартості одного ліжко-дня.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_4 заперечуючи проти позову, під час розгляду справи для визначення правильності розрахунків щодо витрат коштів на лікування ОСОБА_10 , звернувся з клопотання про призначення судової економічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. Засл. проф. І.М.Бокаріуса.

Ухвалою суду від 12.06.2024 року дане клопотання захисника було задоволено та по справі призначена судово економічна експертиза.

Відповідно до висновку експерта №562 від 09.09.2024 за результатами проведення судової економічної експертизи вбачається, що залучениий до матеріалів кримінального провадження розрахунок витрат на лікування в стаціонарі КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_10 з 02.05.2022 по 09.05.2022 у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії та з 09.05.2022 по 02.06.2022 в нейрохірургічному відділенні від 23.06.2022 № 39(а.с.27,145) не містить розрахунку тарифів у розумінні наказу міністерства охорони здоров`я України від 19.12.2019 №2559, відповідно, не може відповідати чи не відповідати вимогам Методики розрахунку тарифів, затвердженої наказом МОЗ України від 19.12.2019 №2559, зареєстрованої в МЮ України 21.12.2019 за №1270/342. Виходячи із вимог законодавства, в обсязі наданих документів, вартість одного ліжко-дня в стаціонарі КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» в зв`язку з лікуванням ОСОБА_10 з 02.05.2022 по 09.05.2022 у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії в сумі 8867,66 грн та з 09.05.2022 по 02.06.2022 в нейрохірургічному відділенні в сумі 4841,30 грн за період лікування у травні 2022 року(з 02.05.2022 по 31.05.2022) підтверджується документально в сумі 1755,50 грн по відділенню анестезіології, в сумі 1645,54 грн по нейрохірургічному відділенню, документально не обгрунтована в сумі 7112,16 грн по відділенню анестезіології, в сумі 3195,76 по нейрохірургічному відділенню. За період лікування у червні 2022 ( з 01.06.2022 по 02.06.2022) не видається за можливе підтвердити документально або спростувати у зв`язку з непредставленням на дослідження документів КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» за червень 2022 року( т.1 а.с.236-244)

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 свій висновок судової економічної експертизи підтримала та зазначила, що допустила технічну описку у тексті висновку, зазначивши, що документально не обгрунтована сума становить 1645,54 грн по нейрохіріргічному відділенню, в той час вірно зазначити- 3195,76 грн.

Суд вважає, що позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» підлягає частковому задоволення на суму 49313,50 грн.

Витрати по відділенню анестезіології: 7 днів х 1755,50 грн=12288,50 грн,

Витрати по нейрохірургічному відділенню 24 днів х 1645,54 грн= 39492,90 грн,

12288,50 грн + 39492,90 грн =51781,40 грн загальна сума,

51781,40грн - 2467,88 грн комунальні послуги=49313,50 грн.

В іншій частині витрати цивільним позивачем не підтверджені.

Щодо позову Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації про відшкодування коштів у розмірі 2467,88 грн, витрачених КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» вартості комунальних послуг та енергоносіїв витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 , суд вважає його таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, так як підтверджується наданою цивільним позивачем довідкою в цій частині та додатково підтверджується розрахунками зробленими у висновці експерта за результатами проведеної судової економічної експертизи( т.1 а.с.243)

Крім того, прокурором в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України заявлено цивільний позов, в якому прокурор просить стягнути з обвинуваченого на користь держави кошти у розмірі 41658,30 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його в повному обсязі.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні позову прокурора , посилаючись на те, що це буде подвійне стягнення.

Суд вважає, що позов прокурора необхідно залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Згідно з приписами ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Оскільки «інтереси держави» є поняттям оціночним, прокурор у кожному окремому випадку визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту. Втім, зазначених положень прокурором при звернення до суду із цивільним позовом дотримано не було.

Позов не містить обґрунтування обставин, що у даному випадку захист інтересів держави, за умови підтвердження їх порушення, не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або що такий орган відсутній.

Така позиція узгоджується з позицією Другої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеною в постанові від 21 січня 2020 р. (провадження № 51-5135 км 19, справа № 559/55/15-к).

Урегульовуючи розбіжності у правових позиціях, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 року по справі №912/2385/18 надала наступні висновки. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду у зв`язку з тим, що прокурор не обґрунтував наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не довів, що Національна служба здоров`я України, яку прокурор зазначив у якості позивача, не здійснюють своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. За таких обставин позов прокурора в інтересах держави підлягає залишенню без розгляду.

Арешт, накладений за ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м.Суми, необхідно скасувати.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 272 КК України, ч.2 ст.172 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 272 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права обіймати посади пов`язані з лісозаготівлею строком на 1(один)рік ; за ч. 2 ст. 172 КК України у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з лісозаготівлею строком на 1(один)рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1( один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 не обирався.

Позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ( р/р НОМЕР_2 в Філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», ) 49 313,50 гривень витрат, пов`язаних з перебуванням на стаціонарному лікуванні потерпілого ОСОБА_10 , в іншій частині позову відмовити.

Позов Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації ( отримувач платежу: ГУК у Сумській області/Сумська область Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код бюджетної класифікації: 24060300 Рахунок отримувача:НОМЕР_3 Призначення платежу: Інші надходження) 2467,88 гривень витрат, пов`язаних з перебуванням на стаціонарному лікуванні потерпілого ОСОБА_10 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 51802,10 гривень витрат, пов`язаних з проведенням судової інженерно-технічної, судової економічної експертиз (Отримувач платежу:ГУК у Сумській області/Сумський район р/24060300, код отримувача: 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: НОМЕР_4, призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи).

Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвал Ковпаківського районного суду м.Суми від 05.05.2022, 10.05.2022.

Речові докази: чоловічу куртку марки «Puma», червоно-чорного кольору, у брудному стані, з плямами темного кольору; чоловічі штани темно-синього кольору; чоловічі кросівки темно-синього кольору марки «Fila» та носки сірого кольору; шматок деревної кори з нашаруванням волокон матеріалу бурого кольору; шматок марлевого тампону з просякнутою речовиною бурого кольору; зразки крові ОСОБА_10 , які передані на зберіганні до камери зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області,- знищити.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1