Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/21601/24

Провадження № 11-сс/4815/38/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

апелянта ОСОБА_5 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження №0001314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження №0001314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України ( далі - КК).

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження №0001314, а матеріали справи направити для продовження досудового розслідування.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що слідчим під час проведення досудового розслідування не було проведено ряду процесуальних дій, зокрема, непроведено допит потерпілого ОСОБА_5 , допиту ОСОБА_9 , не встановлено всіх свідків вазаної події, недосліджено отримані в ході досудового розслідування відеозаписи, на яких чітко видно нанесення ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_5 ударів в різні частини тіла.

Також зазначив, що твердження нібито потерпілий ОСОБА_5 відмовився від дачі показань не відповідає дійсності, оскільки 24.10.2024 він перебував в незадовільному стані здоров`я, а 24.11.2024 будучи викликаний як потерпілий для здійснення допиту в даному кримінальному провадженні, отримав повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а тому він скористався своїм правом передбаченою ст. 63 Конституції України мати захисника.

Окрім того, не було проведено слідчого експерименту для встановлення суб`єктивної сторони злочину, причин і мотивів конфлікту, та не враховано, що на момент постановлення дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 продовжував проходити медичні обстеження та лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 щодо законності оскаржуваного судового рішення та відсутності підстав для задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить таких висновків.

За приписами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст.2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як убачається з матеріалів справи за скаргою, в провадженні Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 22.10.2024 №0001314 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

27 листопада 2024 року старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження №0001314 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В обгрунтовання цього рішення зазначено, що під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема проведено допит свідків, допит ОСОБА_5 як потерпілого та проведено його огляд, проведено судово-медичну експертизу, огляд наданих відеозаписів, у зв`язку з чим слідчий прийшов висновку про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, перевіривши з належною повнотою викладені в скарзі ОСОБА_5 на вказану постанову доводи, дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, щодо законності та обґрунтованості постановленого слідчим процесуального рішення.

На думку апеляційного суду, старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні були дотримані вимоги закону при ухваленні постанови про його закриття, зокрема, статті 110, 284 КПК.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї суд апеляційної інстанції визнає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, посилання апелянта що слідчим не було проведено його допиту як потерпілого не відповідають матеріалам справи, оскільки 24.10.2024 ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції відмовився надати будь-які показання, що свідчить про його небажання сприяти слідству для встановлення істини по справі.

Окрім того, як за висновком спеціаліста №814 від 22.10.2024, так і згідно експертого висновку обласного бюро судово-медичних експертиз №-Е921 від 20.11.2024 об`єктивних ознак наявності тілесних ушкоджень (припухлість, крововилив, садна, тощо) на його тілі не виявлено та в наданих медичних документах не відмічено. Слід зазначити, що при проведені експертизи №-Е921 від 20.11.2024 враховувалися надані ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_6 медичні документи, а тому твердження апелянта в цій частині не відповідють дійсності.

23.10.2024 було проведено огляд відеозаписів з камер внутрішнього відеоспостереження, які розташовані у приміщенні супермаркету "Спар" за адресою: м.Рівне, проспект Миру, 2 від 21.10.2024 в період часу з 16 год. 24 хв. по 16 год. 30 хв. з якого чітко видно що ОСОБА_5 різко наносить ОСОБА_9 правою рукою два удари в обличчя, голову, тулуб з лівого та правого боків кулаками обох рук, жерстяною тарою напою, яка від ударів розірвалася. Цей відеозапис дає підстави для висновку, що саме потерпілий ОСОБА_5 перший наніс удари ОСОБА_9 і після цього дії ОСОБА_9 були справимовані на самозахист.

Суб`єктивна сторона злочину передбаченого диспозицією ст. 125 КК, характеризується тільки умисною виною.

За визначенням ч.2 ст. 24 КК, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Наведене дає підстави для висновку, що в діях ОСОБА_9 відсутній прямий умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а його дії були спрямовані на власний захист, тобто для необхідної оборони.

З постанови про закриття кримінального провадження убачається, що слідчим 22.10.2024 допитано свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які були на місці події та підтвердили факт нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, що також підтверджується матеріалами справи.

Слід врахувати, що 24.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 21.10.2024 о 16 год. 00 хв. у приміщенні супермаркету"Спар" за адресою: м.Рівне проспект Миру 2, та на даний час обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_13 у цьому правопорушенні скеровано до суду.

Стосовно інших доводів цієї апеляційної скарзи, то колегія суддів вважає, що вони не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення у цьому провадженні. При цьому, колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано погодився з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КПК та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах кримінального провадження, а тому доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту досудового розслідування слід визнати безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 27.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0001314 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3