Провадження №1-кс/522/6980/24
УХВАЛА

20 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фурмановка Бахчисарайського району АР Крим, громадянина України, українця за національністю, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останні рази:

-28.02.2014 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

-01.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001753 від 19.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001753 від 19.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 № 4024-IX, продовжено з 10.11.2024 строком на 90 діб, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 18.12.2024 приблизно о 22 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не вдалося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік пункту обігріву, який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Кулікове поле, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в руках тримав належний йому мобільний телефон марки «Xiomi», моделі «Росо S65», в корпусі чорного кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5978,84 гривень, у зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання протиправних наслідків, бажаючи умисно спричинити тілесні ушкодження та заволодіти майном потерпілого, підійшов до останнього та шляхом ривку вирвав з його рук мобільний телефон марки «Xiomi», моделі «РосоS65», в корпусі чорного кольору, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , після чого почав бігти в бік вул. Лейтенанта Шмідта, у м. Одеса, а потерпілий з метою повернення викраденого у нього належного йому мобільного телефону став наздоганяти ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_9 , переслідуючи ОСОБА_5 , наздогнав останнього на території скверу Томаса в м. Одесі, де ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, не бажаючи повертати викрадений мобільний телефон, а бажаючи умисно спричинити тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 наявним у нього ножом, який він утримував в руці, умисно наніс клинком ножа удари ОСОБА_9 , спричинивши йому проникаюче поранення черевної порожнини, колото-різану рану шиї, різану рану кісті. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_5 насильно зняв з плеч ОСОБА_9 його рюкзак у кольорі камуфляж з особистими речами та втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 5978,84 гривень, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

19.12.2024 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України.

19.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений в умовах воєнного стану.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

-протоколом допиту потерпілого;

-протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого;

-протоколом допиту свідка;

-протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка;

-протоколом допиту свідка;

-протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка;

-протоколами огляду відеозаписів;

-протоколами огляду предметів;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є уродженцем с. Фурмановка Бахчисарайського району АР Крим, громадянина України, українця за національністю, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Одесі, раніше судимий за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний не працевлаштований, не має постійного місця проживання, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, 19.12.2024 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 19.02.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насильства та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001753 від 19.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.02.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 19.12.2024 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1