У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1616/23

Провадження №1-кп/348/65/25

03 квітня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання 03 квітня 2025 прокурор подала клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки дія обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 04.04.2025. Зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким; ризики, які були підставою обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не зникли. Вважає, що на даний час відсутні будь-які інші підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту просив задовольнити частково, та застосувати домашній арешт тільки в нічний час доби з 20-00 вечора до 08-00 ранку. Зазначив, що обвинувачений родичів не має, жодних доходів та засобів існування він не має, тому цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості працевлаштуватися та заробити кошти на існування.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив призначити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Зазначив, що працює неофіційно різноробочим, щоб заробити собі на життя. Інших заяв та клопотань не мав.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували щодо клопотання прокурора.

При вирішені питання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

У ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2023 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту було обрано на строк 2 місяці, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз до 04.04.2025.

Під час вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує те, що обставини по даному кримінальному провадженню з часу попереднього обрання запобіжного заходу не змінились, існуючі ризики, визначені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшилися та не відпали, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину та неминучість покарання за вчинення злочину. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

При цьому, суд вважає недоведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором він не обґрунтований.

Як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 не одружений (доказів протилежного суду не надано), на утриманні у нього нікого немає, без постійного місця роботи, що свідчить про відсутність усталеного способу життя та стійких соціальних зв`язків. Також судом враховано, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років з встановленням іспитового строку на 2 роки, однак, останній відповідних висновків для себе не зробив та під час іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для обрання більш м?якого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, суд враховує доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування домашнього арешту в нічний час доби, оскільки обвинувачений родичів не має, жодних доходів та засобів існування не має, та цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості працевлаштуватися та заробити кошти на існування.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що застосування до обвинуваченого домашнього арешту в нічний час доби здатне в повній мірі забезпечити дієвість даного кримінального провадження та при цьому якнайменше обтяжує права та свободи обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження з огляду на усі обставини справи.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п.1, 5 ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити на час судового розгляду запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20-00 години по 06- 00 годину наступного дня, у тому числі у вихідні та святкові дні, з покладенням на нього обов`язку прибувати за першою вимогою до суду на визначений час.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369 - 372, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Надвірнянського району Івано-Франківської області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду на визначений час, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це;

- не покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20-00 години по 06- 00 годину наступного дня, у тому числі у вихідні та святкові дні.

Ухвала в частині покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

В судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України оголосити перерву до 16.04.2025 року до 15-0 0 год.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04 квітня 2025 року о 13-00 год.

Суддя ОСОБА_1