Справа № 694/148/25
Провадження №1-кп/694/98/25
ВИРОК
23.01.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ризине Звенигородського району Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Згідно з обвинувальним актом приблизно о 10 год. 40 хв. 20.12.2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті № 21, який розташований на першому поверсі приймального відділення приміщення КНП «Звенигородська БЛІЛ» за адресою: вулиця Героїв Небесної Сотні, 79 В в м. Звенигородка Черкаської області, в ході конфлікту, що виник на ґрунті ревнощів з ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, схопила руками ОСОБА_4 за волосся на голові, потягнула і відпустила його, та після цього обома руками завдала декілька ударів по обличчю потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на лобі справа, які відповідно до висновку експерта № 05-9-01/4 від 03.01.2025, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрювана під час досудового розслідування беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідна на розгляд обвинувального акту за її відсутності.
Обвинувачена ОСОБА_3 у своїй заяві, складеній в присутності адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Обвинувачена згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Крім того, в заяві вказала, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною.
Крім того, в матеріалах справи наявна заява потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якої остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за її відсутності.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подала заяву, в якій не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності
такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
Враховуючи викладене, зважаючи на відомості, що характеризують особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має пенсійний вік, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення та її ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1