Номер провадження: 11-сс/813/1755/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 26.09.2024, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою, на бездіяльність слідчого в межах к/п №0000021 від 10.01.2023

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого в межах к/п №0000021 від 10.01.2023 стосовно не розгляду клопотання захисника від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації.

Мотивуючи своє рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя зазначив, що у відповідь на своє клопотання від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації захисник ОСОБА_6 отримав копію постанови слідчого від 23.08.2024 про відмову в задоволенні зазначеного клопотання, внаслідок чого, на підставі вимог ст. 303 та ч. 4 ст. 304 КПК України, така постанова слідчого оскарженню не підлягає.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою та постановленою за неповного з`ясування обставин справи та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- розгляд скарги захисника, всупереч вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України, було здійснено без повідомлення про розгляд та без обов`язкового виклику скаржника;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що бездіяльність прокурора полягає у неналежному та неповному розгляді клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 від 19.08.2024 та ненаданні відповіді на питання, викладені в прохальній частині клопотання, зокрема, зі змісту постанови прокурора від 23.08.2024 вбачається, що прокурор лише частково розглянув клопотання в частині повернення вилученого майна, натомість, жодної інформації, запитуваної стороною захисту стосовно вироблення копій вилучених документів, місцезнаходження та стану дослідження вилученого майна прокурором надано не було.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги захисника слідчим суддею суду 1-ої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_7 та його захисника, мотивоване необхідністю забезпечення безпеки учасників провадження в умовах запровадженого на території України воєнного стану, водночас прокурор ОСОБА_8 також подав заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, зауваживши на тому, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні 27.11.2024 направлено до суду, внаслідок чого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

З урахуванням неявки учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому ч. 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положення ч. 1 ст. 303 КПК України встановлюють вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності прокурора, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування.

Вимоги зазначеної статті не передбачають можливості оскарження рішення прокурора за результатами розгляду клопотання сторони захисту про повернення майна та надання інформації.

При цьому, ч. 2 ст. 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

В свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі аналізу матеріалів провадження апеляційний суд доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає з огляду на такі обставини.

Так, 25.09.2024 захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді суду 1-ої інстанції зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора, яка полягала у неналежному та неповному розгляді клопотання сторони захисту від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації в межах к/п №0000021, зокрема, ненадання відповіді на всі питання, викладені в прохальній частині клопотання захисника (а.с. 1-3).

В прохальній частині поданої скарги захисник ОСОБА_6 просить слідчого суддю зобов`язати прокурора-процесуального керівника у к/п №0000021 розглянути його клопотання від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації, надавши обґрунтовану відповідь, а також скасувати постанову прокурора від 23.08.2024 про відмову в задоволенні клопотання.

До скарги захисником ОСОБА_6 було долучено копію клопотання від 19.08.2024, в якому останній просить прокурора повернути підозрюваному ОСОБА_7 вилучені у нього під час проведення обшуку в к/п №0000021 речі та документи, а також, у разі відмови в поверненні майна, надати певну вичерпну інформацію стосовно підстав необхідності подальшого обмеження права власника майна на користування майном та утримання такого майна органом досудового розслідування (а.с. 13-14).

У відповідь на зазначене клопотання захисника ОСОБА_6 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 було винесено постанову від 23.08.2024, якою було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення майна (а.с. 16).

На підставі системного аналізу змісту постанови прокурора вбачається, що клопотання захисника ОСОБА_6 від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації стосовно необхідності подальшого обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на користування майном було розглянуто у повному обсязі, із наведенням відповідних мотивів стосовно необхідності відмови в його задоволенні.

Відтак, на переконання апеляційного суду, зазначена постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання захисника про повернення майна та надання інформації в межах к/п №0000021 не підлягає оскарженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, як на цьому обґрунтовано зауважує слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

В цьому контексті колегія суддів зауважує на тому, що, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 , слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали зазначив про оскарження захисником постанови слідчого від 23.08.2024 (а.с. 5), в той час як фактично захисником оскаржується постанова прокурора від 23.08.2024 про відмову в задоволенні клопотання.

Зазначена обставина, на переконання суду апеляційної інстанції, стала наслідком допущення слідчим суддею звичайної описки в судовому рішенні та не мала вирішального впливу на законність й обґрунтованість постановленої ухвали в цілому, тобто не свідчить про допущення слідчим суддею будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

За встановлених обставин, враховуючи подання захисником ОСОБА_6 скарги на рішення прокурора, оскарження якого не передбачено вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за такою скаргою на підставі вимог ч. 4 ст. 304 КПК України.

Що стосується посилань захисника ОСОБА_6 на те, що розгляд його скарги було здійснено без повідомлення скаржника про розгляд, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, дійсно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Разом із тим, приписи ч. 4 ст. 304 КПК України передбачають випадок відмови слідчим суддею у відкритті провадження за скаргою, зокрема, якщо така скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Системний аналіз вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати про те, що відмова у відкритті провадження за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність прокурора не вимагає проведення окремого судового засідання, присутність скаржника обов`язкова лише під час розгляду вимог такої скарги по суті, натомість, скарга захисника ОСОБА_6 не розглядалась слідчим суддею та у відкритті провадження за нею було відмовлено у зв`язку із поданням скарги на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відтак, жодних порушень вимог кримінального процесуального закону та права підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника на доступ до суду слідчим суддею допущено не було.

Окремо апеляційний суд зауважує на тому, що, відповідно до наданої прокурором копії супровідного листа, 27.11.2024 обвинувальний акт в зазначеному к/п №0000021 за обвинуваченням, в тому числі, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1 КК України було направлено до Суворовського райсуду м. Одеси для судового розгляду, внаслідок чого стадія досудового розслідування кримінального провадження наразі завершена.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на вищевикладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2024, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора в межах к/п №0000021 від 10.01.2023 стосовно нерозгляду клопотання захисника від 19.08.2024 про повернення майна та надання інформації залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4