Справа № 274/9271/24
Провадження № 1-кп/0274/504/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2024 за № 0000388, про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області, є громадянином України, неодружений, здобув середню освіту, відбуває покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 та на підставі ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць з конфіскацією майна, що є його власністю, окрім житла; ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2024 на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 1 місяць 22 дні обмеження волі; ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2024 виправлено описку в ухвалі від 15.02.2024, ухвалено вважати, що невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 4 місяці 22 дні обмеження волі; невідбутий строк покарання 2 місяці 7 днів;

за ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)», що розташована за адресою: вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, Житомирська область, вирішив придбати психотропну речовину у великих розмірах для власного вживання. З цією метою ОСОБА_5 , 15.09.2024 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи на території виправного центру, через додаток «Telegram» власного мобільного телефону марки «Infinix Х6836» замовив у невстановленої слідством особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP з доставкою ТОВ «Нова пошта».

17.09.2024 близько 10 год. 46 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на роботі на контрагентському об`єкті ТОВ «М`ЯСОВИТА», що розташоване за адресою: вул. Білопільська, 131, м. Бердичів, Житомирська область, отримав через кур`єра ТОВ «Нова пошта» поштове відправлення, а саме: картонну коробку, всередині якої містився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 1,8415г.

В цей же день, у цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_5 , тримаючи при собі картонну коробку із психотропною речовиною, пересувався по території ТОВ «М`ЯСОВИТА», поки не був зупинений співробітниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

В подальшому, а саме: 17.09.2024 у період часу з 12 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. під час огляду місця події поряд із КПП ТОВ «М`ЯСОВИТА» за адресою: вул. Білопільська, 131, м. Бердичів Житомирської області, працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у засудженого ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 1,8415 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю та показав, що він дійсно 17.09.2024 близько 10 год. на території ТОВ «М`ЯСОВИТА» був затриманий працівниками поліції зі психотропною речовиною PVP, яку він для власного вживання замовив в Інтернеті з допомогою власного телефону приблизно за три дні до затримання. Ця речовина перебувала в світлодіодній лампі, картонну коробку з якою йому доставив кур`єр ТОВ «Нова пошта». Не заперечив жодних фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Про свій вчинок шкодує, кається у скоєному. Просив суворо не карати, не позбавляти волі, застосувати до нього покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За клопотанням прокурора та зі згоди учасників судового провадження суд, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також які необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своїми протиправними та винними діями скоїв, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, та враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 був раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проте належних висновків для себе не зробив, вчинив нове кримінальне правопорушення під відбування покарання. Установою виконання покарань характеризується посередньо, працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «М`ЯСОВИТА», до праці ставиться задовільно, за період відбування покарання у виді обмеження волі стягнень та заохочень не має, раніше заохочувався тричі. ОСОБА_5 є неодружений; не звертався за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Оскільки, ОСОБА_5 вчинив злочин під час відбування покарання, тому суд не вбачає підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у виді штрафу, як на цьому в судовому засіданні наполягали захисник та обвинувачений.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд визначає розмір такого покарання ближче до мінімального, передбаченого КК України, при цьому враховує обставини події, та посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме: беззастережне визнання своєї вини та надання зізнавальних показань.

Правових підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено, а обвинувачений вже був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, яке йому було замінено на м`якше покарання - обмеження волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і він знову вчинив аналогічний злочин.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2018 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 та на підставі ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць з конфіскацією майна, що є його власністю, окрім житла, а ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2024, з урахуванням ухвали цього ж суду від 27.03.2024, на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 4 місяці 22 дні обмеження волі, суд при призначенні покарання керується вимогами ст. 71, ст. 72 КК України та до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину основного покарання та додаткове покарання за попереднім вироком.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1, ч. 3 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2018, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (місяць) 10 (десять) днів з конфіскацією майна, що є його власністю, окрім житла.

Строк визначеного судом остаточного основного покарання обчислювати ОСОБА_5 з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які становлять 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 1,8415 г, яка зберігається в камері схову речових доказів при ГУНП в Житомирській області, та частину упакування поштової посилки із зазначенням ТТН № 0851, яку поміщено до пакету № WAR1015936 та яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - після набрання цим вироком законної сили знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1