Справа № 953/3320/25
н/п 1-кс/953/2792/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 від 06.04.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369 КК України, -

встановив :

09.04.2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 від 06.04.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.369 КК України, в якому просить накласти арешт на належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно яке було вилучено під час огляду місця події 05.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 22, а саме:

- грошові купюри номіналом 1000 грн. 16 шт., серія АТ 4252436, АС 1400058, АГ 8083755, АЛ 8044680, ЕА 4043933, ГР 3578454, АВ 1409393, АЄ 0741040, ЕБ 9037899, АН 5018140, БА 3711860, ЕВ 5963155, АЄ 5668360, ЯБ 6192597, АА 6312004, ЯБ 0490896;

- грошові купюри номіналом 500 грн. 8 шт., серія КА 6863563, АГ 4205471, ХД 8022391, ЗГ 5610731, ХА 0619548, АА 3839524, ВД 3746495, ЗН 6112036.

Місцем зберігання арештованого майна прокурор просив визначити камеру схову ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що грошові кошти належать йому та він має потребу у цих коштах.

Слідчий суддя вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 22 здійснено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено майно, зазначене в клопотанні, на яке прокурор просить накласти арешт.

Клопотання про арешт майна надіслане прокурором до суду поштою 07.04.2025, тобто наступного робочого дня після вилучення майна, що підтверджується поштовою відміткою на конверті.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Судом встановлено, що ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 від 06.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2025, приблизно об 11:25 год. за адресою - Харків, вул. Шевченка, 22, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав співробітникам екіпажу УПП 1201 неправомірну вигоду в розмірі 20000 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

В ході огляду місця події 05.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 22, виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 20 000 гривень, купюрами номіналом 1000 грн. 16 шт., серія АТ 4252436, АС 1400058, АГ 8083755, АЛ 8044680, ЕА 4043933, ГР 3578454, АВ 1409393, АЄ 0741040, ЕБ 9037899, АН 5018140, БА 3711860, ЕВ 5963155, АЄ 5668360, ЯБ 6192597, АА 6312004, ЯБ 0490896, а також купюрами номіналом 500 грн. 8 шт., серія КА 6863563, АГ 4205471, ХД 8022391, ЗГ 5610731, ХА 0619548, АА 3839524, ВД 3746495, ЗН 6112036, які належать ОСОБА_4 .

Постановою слідчого вищевказані вилучені грошові кошти в розмірі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що вказані речі є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, а також є речовими доказами у кримінальному провадженні. У зв`язку з реальною загрозою приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке буде використане, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у його збереженні, шляхом накладення арешту.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 05.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд.22 майно, а саме грошові купюри номіналом 1000 грн. 16 шт., серія АТ 4252436, АС 1400058, АГ 8083755, АЛ 8044680, ЕА 4043933, ГР 3578454, АВ 1409393, АЄ 0741040, ЕБ 9037899, АН 5018140, БА 3711860, ЕВ 5963155, АЄ 5668360, ЯБ 6192597, АА 6312004, ЯБ 0490896; грошові купюри номіналом 500 грн. 8 шт., серія КА 6863563, АГ 4205471, ХД 8022391, ЗГ 5610731, ХА 0619548, АА 3839524, ВД 3746495, ЗН 6112036, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучені грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000618 від 06.04.2025 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування грошовими купюрами номіналом 1000 грн. 16 шт., серія АТ 4252436, АС 1400058, АГ 8083755, АЛ 8044680, ЕА 4043933, ГР 3578454, АВ 1409393, АЄ 0741040, ЕБ 9037899, АН 5018140, БА 3711860, ЕВ 5963155, АЄ 5668360, ЯБ 6192597, АА 6312004, ЯБ 0490896 та грошовими купюрами номіналом 500 грн. 8 шт., серія КА 6863563, АГ 4205471, ХД 8022391, ЗГ 5610731, ХА 0619548, АА 3839524, ВД 3746495, ЗН 6112036, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, яке було вилучено під час огляду місця події 05.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 22, а саме:

- грошові купюри номіналом 1000 грн. 16 шт., серія АТ 4252436, АС 1400058, АГ 8083755, АЛ 8044680, ЕА 4043933, ГР 3578454, АВ 1409393, АЄ 0741040, ЕБ 9037899, АН 5018140, БА 3711860, ЕВ 5963155, АЄ 5668360, ЯБ 6192597, АА 6312004, ЯБ 0490896;

- грошові купюри номіналом 500 грн. 8 шт., серія КА 6863563, АГ 4205471, ХД 8022391, ЗГ 5610731, ХА 0619548, АА 3839524, ВД 3746495, ЗН 6112036.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1