печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

27 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах, нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 у провадженні № 757/18643/22-к за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах, нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з заявою в якій просить роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 у провадженні №757/48643/22-к, в частині виконання ухвали, а саме: за якою статтею КК України зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Інші учасники в судове засідання призначене до розгляду в режимі відеоконференцзв`язку не з`явилися, про час та місце розгляду провадження за заявою повідомлялися належним чином, про причину неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Процесуальний інститут роз`яснення судового рішення, який закріплено ст. 380 КПК України, має забезпечити усунення неможливості виконання судових рішень, якщо судове рішення є незрозумілим.

При роз`ясненні судового рішення, більш повно і зрозуміло здійснюється виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносяться зміни до рішення по суті і не розглядаються ті питання, які не були предметом судового розгляду. За заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації. У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо. Якщо заявником порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Слідчий суддя не погоджується з тим, що зміст ухвалі суду є незрозумілим. Текст ухвали було складено відповідно до вимог статті 372 КПК України з посиланням на норми кримінального процесуального закону, та викладено чіткими, зрозумілими реченнями, а тому можливе однозначне розуміння його точного змісту.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

До компетенції слідчого судді за кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Згідно ч.1 ст.25 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач зобов?язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Також, положення ч.1 ст.214 КПК зобов`язують прокурора, слідчого, дізнавача невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування.

Положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину,що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Виклад фактичних обставин справи це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено), які мають кримінально-правове значення та в системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину.

Формула кваліфікації це сукупність буквених (літерних) і цифрових позначень, які вказують на кримінально-правові норми (статті, їх частини та пункти), що підлягають застосуванню. Вона дає відповідь на запитання: чи має діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений.

Значення формули кваліфікації полягає в тому, що за її допомогою можна здійснити стисле й точне посилання на закон про кримінальну відповідальність.

Юридичне формулювання обвинувачення це, за суттю, юридична «розшифровка» і конкретизація формули кваліфікації. Іншими словами, це словесне посилання на ті кримінально-правові норми, які відображені у формулі кваліфікації; юридичні формулювання, що містяться у нормах кримінального закону, який встановлює відповідальність за вчинене посягання. У процесуальних документах, в яких закріплюється результат кваліфікації злочинів, відображається сутність обвинувачення, пред`явленого особі, тобто, вказується, у скоєнні якого злочину обвинувачується особа. Юридичне формулювання обвинувачення описується словами та за допомогою формули кваліфікації.

У той же час, попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий, прокурор, дізнавач вносить до ЄРДР. У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, а вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме прокурором, слідчим, дізнавачем, які відповідно до статті 36, частини 5 статті 40, частини 4 статті 40-1 КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.

Слідчий суддя під час розгляду скарги на дії /бездіяльність прокурора, слідчого, дізнавача не встановлює обставин можливого кримінального правопорушення, не здійснює його попередньої кваліфікації та не визначає конкретних відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У даному випадку слідчий суддя при розгляді скарг позбавлений права розпочинати досудове розслідування за заявою про вчинення кримінального правопорушення, аналізувати фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надавати оцінку доказам та вносити відомості до ЄРДР, визначати орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Так, як вбачається із тексту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року, остання викладена загальновживаними словами, містить чіткий і зрозумілий характер та є такою, що виключає подвійне її тлумачення та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 380 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах, нагляду за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 у провадженні № 757/18643/22-к за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1