Номер провадження 11-сс/816/596/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000416 від 17 жовтня 2024 року, досудове розслідування якого здійснюється СВ УСБУ в Сумській області, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий СВ УСБУ Сумській області з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри за ч.2 ст. 111 КК України та існуванням ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом, застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Підозрюваний та його захисники просили клопотання слідчого суд задовольнити частково та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що саме такий вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року, вказане клопотання слідчого було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема, цілодобовий домашній арешт, в тому числі із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування пропуску строку на оскарження, захисник зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді було оголошено лише 29 жовтня 2024 року о 16 год. 30 хв. Вказані причини просить визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження даного рішення.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було враховано те, що повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, повністю обґрунтована. Крім того, підозрюваний добровільно та за власним бажанням розпочав співпрацю із працівниками Служби безпеки України щодо розкриття, а також, ймовірного попередження подальшого вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із державною зрадою та в цілому посягання державу Україна.

При цьому, апелянт не погоджується з встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення№ незаконного впливу на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, як зазначає захисник, в обґрунтуванні наявності ризику впливу на свідків, сторона обвинувачення вказувала, що досудове розслідування триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, не встановлені всі співучасники злочину, місця їх проживання, знаходження та переховування речей і документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні і містять відомості про обставини розслідуваного кримінального правопорушення, які підозрюваний може знищити чи сховати, проте, ОСОБА_6 зізнався у вчиненні правопорушення, співпрацює із Службою безпеки України, сам надає всю необхідну інформацію, зокрема, доступ до соціальних мереж, вказує на інших осіб, про яких йому відомо, що свідчить про те, що заявлений ризик, який встановлений слідчим суддею, є необґрунтованим. Крім того, пристрій, на якому був доступ до соціальних мереж підозрюваного, є арештованим та перебуває в органі досудового розслідування, як речовий доказ, а тому ОСОБА_6 не матиме до нього доступу, що вказує на перешкоджання будь-якого впливу на сторонніх осіб, а саме, свідків.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то як зазначає апелянт, слідчим суддею вірно прийнято до уваги відсутність його обґрунтування у клопотанні.

З врахуванням зазначеного, посилаючись на практику ЄСПЛ, апелянт вважає, що у даному випадку стороною захисту було доведено що ОСОБА_6 може утримувати під цілодобовим домашнім арештом, в тому числі із застосуванням електронного засобу контролю, і такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники, а саме, підозрюваний ОСОБА_6 його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Захисник ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою, в якій просив здійснити апеляційний розгляд даного провадження за його та ОСОБА_6 відсутності.

Від прокурора, також, надійшла заява про розгляд даного провадження без його участі.

Враховуючи наявність вказаних заяв, керуючись ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність учасників даного кримінального провадження.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи та вимоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно п.2 ч.1 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а згідно п. 3 ч. 2 цієї статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

З врахуванням того, що на спростування доводів захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що повний текст ухвали слідчого судді було оголошено лише 29 жовтня 2024 року о 16 год. 30 хв., матеріали справи доказів не містять, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення був пропущений останнім з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних доводів та вимог захисника ОСОБА_7 , то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ УСБУ в Сумській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000416 від 17 жовтня 2024 року, в якому 23 жовтня 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 24 жовтня 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

На спростовування доводів апелянта, колегія суддів зауважує, що при розгляді поданого слідчим в ОВС СВ УСБУ в Сумській області клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що додані до нього докази, а саме, протоколи, складені за результатами проведених НСРД, протоколи обшуку, допиту свідка та протокол затримання містять дані, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що у свою чергу свідчить про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Крім того, перевіряючи обґрунтованість доводів клопотання щодо існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею було встановлено їх наявність з врахуванням певних обставин, а саме, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі доведеності винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, що він має контакти зі співробітником спеціальних служб рф, з яким конфіденційно співпрацював, висловлював наміри виїхати з території України до рф чи іншої країни, як легальними так і нелегальними способами, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчим суддею було враховано і те, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває, проводяться слідчі дії з метою отримання доказів, ще не встановлені всі співучасники злочину, місця їх проживання, знаходження та переховування речей і документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні і містять відомості про обставини розслідуваного кримінального правопорушення, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Саме вказані обставини і стали підставою для висновку слідчого судді про те, що на даний час існує велика вірогідність того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від орган досудового розслідування та суду; впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити або спотворити речі та документи які мають значення для кримінального провадження, а також перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому, не було встановлено обставин, які б вказували на можливість вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя визнав вказаний ризик таким, що слідчим не був доведений.

Крім того, слідчим суддею було враховано і дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, ніде не працює, не одружений.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважав за доцільне, на задоволення клопотання слідчого, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з посиланням на підозру останнього у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів законність та обґрунтованість такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність таких висновків слідчого судді жодним чином не спростовано, оскільки апелянтом не наведено додаткових обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, та за яких клопотання слідчого не підлягало б до задоволення, як і не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження буде необхідним інший, більш м`який запобіжний захід.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, за наявності того, що злочин, передбачений ч.2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену його суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4