1 УХВАЛАСправа № 314/4312/24 1-кп/335/432/2025
18 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Захисником адвокатом ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подано клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами відомостей, що містяться у протоколі огляду місця ДТП від 24.02.2024, складеному старшим слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , та додатках до нього.
В обґрунтування клопотання зазначала, що 08.07.2024 захисник обвинуваченого звернувся до старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_11 із клопотанням №1 про надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення. Вказані матеріали були надані до ознайомлення. У матеріалах досудового розслідування містився протокол огляду місця ДТП (додаток 3), диск до такого протоколу не додавався. Однак, в ході відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України встановлено, до додатки до протоколу огляду місця ДТП були замінені та до нього було додано диск, який згідно з описом додатків не повинен до нього додаватись. Слід звернути особливу увагу на місце розташування транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara» з д.н.з. НОМЕР_1 у просторі та відносно проїжджої частини дороги. До змін: транспортний засіб перебуває на лівому боці кузова в кюветі. Після змін: транспортний засіб перебуває на узбіччі дороги. Отже, під час проведення слідчої дії огляду було змінено місце розташування транспортного засобу Suzuki Grand Vitara у просторі, що у подальшому впливає на визначення: географічної точки зіткнення транспортних засобів; приналежності слідів гальмування та заносу, залишків витікання технічних рідин, осипу скла, конструктивних частин та деталей транспортного засобу, слідів деформації дорожнього покриття; механізму виникнення ДТП; винуватця ДТП. Крім того, якщо змінено місцерозташування транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, то не виключається і зміна місцерозташування Toyota Hilux.
Зі змісту протоколу огляду місця ДТП від 24.02.2024 вбачається, що на першій сторінці вказано, що протокол склав слідчий ОСОБА_10 , який не входить до персонального складу слідчої групи, визначеної Постановою про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженню слідчою групою від 24.02.2024 та Постановою про доручення провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчій групі від 24.02.2024. Схему, яка є додатком до протоколу склав слідчий ОСОБА_12 , додатки до протоколу у вигляді фото таблиці склав слідчий ОСОБА_13 . Отже протокол огляду місця ДТП від 24.02.2024 складено неуповноваженою особою, а додатки до нього оформлено не особою, яка проводила процесуальну дію, а сторонньою особою. Складення протоколу огляду місця ДТП від 24.02.2024 неуповноваженим суб`єктом, обумовлює недопустимість наявних у ньому та додатках відомостей як доказу, оскільки вони зібрані особою, яка не мала на те законних повноважень, а тому процесуальну дію слід вважати протиправною, а отримані докази очевидно незаконним та такими, що отримані внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Лист слідчого ОСОБА_14 від 05.03.2024 №2417/6-2024, яким останній фактично вніс зміни у протокол огляду місця ДТП без будь-яких на те законних підстав та мотивів, не є ні процесуальним джерелом доказів, ні процесуальною дією у кримінальному провадженні, ані рішенням, а є ніщо іншим, як поза процесуальним впливом на хід експертизи шляхом зловживання службовими повноваженнями, направленим на отримання висновків експертиз, сприятливих для версії обвинувачення та її обґрунтовуючих.
Взявши в основу відомості з цього протоколу огляду місця ДТП, було проведено 6 експертиз, 3 з яких напряму залежні від відомостей, що містяться у протоколі огляду ДТП та його додатках.
Так, у висновку експерта від 15.03.2024 №CE-19/108-24/3941-IT посилання на відомості з протоколу огляду місця ДТП наявні на сторінках висновку 17, 18, 19 та покладене в основу математичних розрахунків куту зіткнення транспортних засобів. Вступна частина висновку експерта від 15.03.2024 №CE-19/108-24/3941-IT не містить конкретних відомостей про вид (назву) наданих матеріалів (документів) та кількість аркушів, оскільки у висновку зазначено: «На експертизу надано: копії матеріалів кримінального провадження на 6 арк.». Назви цих документів висновок експерта не містить. З урахуванням того, що під час досудового розслідування існували дві версії протоколу огляду місця ДТП та додатків до нього, наявний сумнів щодо достовірності цього доказу. Під час проведення експертизи був присутній слідчий ОСОБА_15 , однак висновок експерта не містить відомостей про підстави його присутності під час проведення експертизи, що ставить під сумнів незалежність та об`єктивність отриманих результатів. Норми КПК України не надають слідчому дозволу бути присутнім під час проведення експертизи. З невстановлених причин та внаслідок невідомих проведених слідчих дій, листом від 05.03.2024 №2417/6-2024 (вхідний №4515-2024 від 07.03.2024) слідчий ОСОБА_15 вирішив уточнити вихідні дані, які суперечать тим, що зазначені у протоколі огляду місця ДТП. Таким чином, відомості, що наявні у висновку експерта від 15.03.2024 №CE-19/108-24/3941-IT є очевидно недопустимими доказами оскільки: (1) ґрунтуються на відомостях, здобутих саме завдяки тій інформації, яка міститься в протоколі огляду місця ДТП, що є очевидно недопустимим процесуальним джерелом доказів, отриманим внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону; (2) в основу також покладено відомості з листа слідчого ОСОБА_14 від 05.03.2024 №2417/6-2024, який не є ні процесуальним джерелом доказів, ні процесуальною дією у кримінальному провадженні, ані рішенням.
слідів гальмування №3, відомості про що не були зафіксовані у процесуальних джерелах доказів.
У судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими та просили його задовольнити.
Прокурор, представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника, оскільки очевидна недопустимість доказів не доведена, оскільки не зазначено, в чому полягає істотне порушення прав і свобод людини при отриманні доказів. Вважали клопотання передчасним, адже судом ще не досліджувалися докази у кримінальному провадженні, не допитувалися свідки.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокат потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали думку прокурора та представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 .
Потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від потерпілої ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_17 надійшли заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. За таких обставин суд вважав за можливе провести судове засідання за відсутності цих потерпілих.
Заслухавши клопотання, думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження у межах вирішуваного питання, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
У клопотанні захисника порушується питання про визнання доказів очевидно недопустимими, з огляду на що дане клопотання підлягає вирішенню у цьому судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, порушення права особи на захист, отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права, порушення права на перехресний допит.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Отже, протокол і висновки експертів у розумінні вищезазначених положень КПК України є процесуальними джерелами доказів.
Підставою для визнання очевидно недопустимими доказами даних, що містяться у протоколі огляду місця ДТП від 24.02.2024, захисник визначила те, що до протоколу були внесені зміни у спосіб, не передбачений КПК України, а сам протокол був складений неуповноваженою особою. Підставами для визнання очевидно недопустимими даних, що містяться у висновках експертів захисник у клопотанні визначила те, що листом слідчого ОСОБА_20 було змінено вихідні дані для проведення експертиз, що не передбачено процесуальним законодавством, а висновки експертів ґрунтуються на даних протоколу огляду місця ДТП від 24.02.2024, які є недопустимими доказами. Крім того, зазначала про порушення при складанні висновків вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, вимог КПК України, не ознайомлення сторони захисту із висновком від 21.08.2024.
Зазначені захисником підстави не доводять відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 87 КПК України того, що ці докази отримані органом досудового розслідування внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Водночас, оцінка доводів захисника щодо порушення порядку проведення огляду місця ДТП, складання протоколу огляду місця ДТП, внесення змін до цього протоколу, направлення слідчим листа з новими вихідними даними для проведення експертиз, невідповідність висновків експертів положенням законодавства, тощо, за відсутності встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 89 КПК України, може бути здійснена лише під час оцінки доказів у сукупності з іншими доказами по справі в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цього кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, клопотання захисника слід залишити без задоволення, а оцінку доводам клопотання в частині недопустимості доказів надати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 84, 87, 89, 93, 99, 103, 104, 233, 235, 237, 372 КПК України, суд
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 18 березня 2025 року.

Повний текст ухвали оголошено 21 березня 2025 року о 13:15 год.

Суддя ОСОБА_1