Номер провадження 1-кп/754/393/25
Справа№754/7777/24
В И Р О К

Іменем України

07 лютого 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000246 від 02.02.2024 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крюкове, Черемисинівського району, Курської області, РФ, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 19.12.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ст.ст. 121 ч. 2, 125 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. 11.06.2021 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 28.01.2024 приблизно о 04:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , по запрошенню власника квартири, ОСОБА_5 , останній побачив в кімнаті потерпілої мобільний телефон зеленого кольору «Хіаомі Redmi 9А 2/32 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 , вартістю 3 212,00 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 (яка матеріальної цінності не становить), що належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2022 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023 та від 06.11.2023 №734/2023 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 таємно викрав із квартири, належне ОСОБА_5 майно, а саме мобільний телефон зеленого кольору «Хіаомі Redmi 9А 2/32 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 , вартістю 3 212,00 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 (яка матеріальної цінності не становить).

Після чого, ОСОБА_3 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3 212,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України не визнав та суду показав, що вони з ОСОБА_7 перебували в барі. Після чого зустріли потерпілу ОСОБА_5 , яка була напідпитку та попросила провести її додому. Крім того, потерпіла захотіла ще випити з ОСОБА_7 , а тому остання пішла до магазину та купила випивки. Він дочекався коли ОСОБА_7 повернеться з магазину, потерпіла дала їм поїсти та після чого ліг спати. Після того як він прокинувся ОСОБА_7 запропонувала піти додому. Після чого, вони зібралися, а коли виходили, зрозуміли, що в них не має ключів закрити квартиру. А тому він вийшов на вулицю та там чекав ОСОБА_7 . Повернувшись до себе додому, через деякий час ОСОБА_7 поцікавилась як він себе почуває. На що останній відповів що не відмовився від пива, але на нього не має коштів. Почувши це ОСОБА_7 повідомила, що їй потерпіла подарувала мобільний телефон, оскільки в неї їх декілька, а тому цей телефон можливо здати в ломбард та отримати гроші, але телефон повинен здати саме він, оскільки в неї не було паспорта. Ранком, приблизно о 08:00 год. вони з ОСОБА_7 пішли до ринку «Юність», де в ломбарді говорила ОСОБА_7 , а він просто стояв поруч. Телефон оцінили у 600 грн., які забрала ОСОБА_7 , після чого вони пішли. Пізніше, того ж дня, в тому ж барі де вони були напередодні, до них дійшла потерпіла ОСОБА_5 з претензіями щодо мобільного телефону. Внаслідок чого у потерпілої з ОСОБА_7 зав`язався спір і вони вийшли на вулицю. Тоді він і зрозумів, що насправді потерпіла не дарувала телефон з ОСОБА_7 .Потерпіла ОСОБА_5 до нього претензія не мала. Згодом прийшли працівники поліції, які відібрали в них пояснення. Він особисто їх не писав оскільки через травму не може писати, а лише підписав їх своїм підписом.

Просить суд виправдати його, оскільки він не викрадав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_5 .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, його винуватість повністю підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Показаннями, відповідно до положень ст. 95 ч.1 КПК України, є відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що приблизно ввечері, в кінці січня місяця 2024 року до неї зайшли в гості ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_10 , оскільки у них, на той час, не було світла. ОСОБА_9 почав дивитись телевізор, а ОСОБА_11 взяла її телефон і з нього дивилась кіно. З наближенням комендантської години вона повідомила, що їм вже варто збиратись додому, але ОСОБА_12 з ОСОБА_13 не пішли. Тоді вона лягла спати, а телефон поклала поруч на ліжку. Приблизно о третій чи четвертій годині ОСОБА_11 попросила відчинити двері, тому що, вони збираються йти додому. Вона відчинила їм двері, а на ранок помітила відсутність телефону. Хто саме брав телефон вона не знає. Пізніше, вона зустріла у дворі ОСОБА_14 та попросила повернути їй телефон, на що остання відповіла, що телефон не брала. А потім, вона дізналась що її мобільний телефон здали на ринку Юність.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 28.01.2024 він перебував на своєму робочому місці в магазині на ринку «Юність» за адресою: вул. Миропільська 2, м. Київ, коли туди прийшов обвинувачений та запропонував йому придбати мобільний телефон, марки «Хіаомі Redmi» з посиланням на те, що йому треба кошти, який він прибав в нього за 500 грн. В підтвердження особи, в якої придбав телефон, він сфотографував обвинуваченого. Зазначив що даний телефон в подальшому в магазині було продано.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що знає обвинуваченого з літа 2022 року з яким певний час проживала разом. Приблизно 28.01.2024 вони з ОСОБА_3 прийшли до знайомої на ім`я ОСОБА_15 , що проживає по АДРЕСА_4 , де вони разом випивали. В подальшому ОСОБА_12 заснув. Пізніше вона пішла до магазину, а знайома ОСОБА_15 постелила їй в квартирі, щоб вони переночували. Через деякий час ОСОБА_12 прокинувся та не захотів залишатися на ніч, тому вона з ним і пішли додому. Доходячи до свого парадного ОСОБА_12 їй показав що взяв телефон ОСОБА_16 , який вона забрала в нього та поклала до сумки. На ранок ОСОБА_12 попросив показати йому телефон та забрав його. Потім ОСОБА_3 витягнув сім карту і вони разом пішли на ринок «Юність» здавати мобільний телефон. На ринку ОСОБА_3 здав мобільний телефон, приблизно за 400 чи 600 грн.

Документом, в розумінні ст. 99 ч.1 КПК України є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , доводиться дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами - документами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 від 02.02.2024 про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, згідно якого, 28.01.2024 приблизно о 09:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 19-А, наглядно знайома на ім`я ОСОБА_17 , шляхом вільного доступу перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 таємно викрала мобільний телефон «Хіаомі Redmi 9А», з (а.п.46-47).

В судовому засіданні встановлено, що потерпіла не знає, хто саме викрав її телефон 28.01.2024, за місце її проживання, чи ОСОБА_3 , чи ОСОБА_7 , які в той день були у неї у гостях;

- даними протоколу огляду від 02.02.2024 з ілюстративною таблицею до протоколу, згідно якого, було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - квартиру АДРЕСА_3 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_5 та за її участю (а.п.48-54).

Відповідно до ст. 233 ч.1 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

В даному випадку огляд квартири, як місця вчинення кримінального правопорушення, проводився за участі самої потерпілої ОСОБА_5 про що зазначено у протоколі та, відповідно, вказує її добровільну згоду на огляд квартири;

- заявою потерпілої від 02.02.2024 про долучення до матеріалів кримінального провадження коробки від мобільного телефону, марки «Хіаомі Redmi 9А», зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 та чек на його купівлю (а.п.55-58).

Даний доказ вказує на ідентифікаційні ознаки предмета викрадення;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2024 за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого остання вказала на фотознімок №4, впізнавши його за загальними рисами обличчя та формою носа, підборіддя та формою та даними довідки до протоколу, згідно якої під фото №4 зображений ОСОБА_3 , під іншими фото зображені особи, які не мають відношення до кримінального провадження (а.п.59-61);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2024 за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого, останній вказав на фотознімок №2, впізнавши його за загальними рисами обличчя, а саме: формою лоба, зачіски та виразом обличчя та даними довідки до протоколу, згідно якої під фото №2 зображений ОСОБА_3 , під іншими фото зображені особи, які не мають відношення до кримінального провадження (а.п.62-64);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2024, за участю свідка ОСОБА_18 , згідно якого останній вказав на фотознімок №4, впізнавши знайомого на ім`я ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_19 », який в кінці січня 2024 року пропонував йому придбати в нього мобільний телефон марки « Redmi 9А» на ринку «Юність» та даними довідки до протоколу, згідно якої під фото №4 зображений ОСОБА_3 (а.п. 65-67);

- даними висновку експерта №892/24 від 15.02.2024, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону, марки «Хіаомі Redmi 9А 2/32 GB», станом на 28.01.2024, становила 3 212,00 грн. (а.п. 70-74).

Крім того, на стадії доповнень, судом був проведений допит наступних свідків.

За спільним клопотанням сторін кримінального провадження був проведений повторний допит свідка ОСОБА_7 .

Відповідно до положення ст.352 ч.14 КПК України свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався. Під час дослідження інших доказів свідкам можуть ставити запитання учасники судового провадження, експерт, а також суд.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаною повторно, суду показала, що в день події коли вони з ОСОБА_3 перебували у квартирі потерпілої, останній спав в залі, а вона в той час з потерпілою перебувала на кухні. Телефон потерпілої вона бачила в квартирі, але ним не користувалась та потерпіла його в неї не забирала. Згодом, потерпіла постелила їй спати в залі та пішла спати не забираючи телефон. На день події в неї паспорта при собі не було, оскільки він перебуває в м. Херсон. Домовленостей в неї з ОСОБА_3 про те, щоб він здав телефон в ломбард, оскільки в останньої відсутній паспорт, не було. Після того як ОСОБА_20 здав мобільний телефон в ломбард, то гроші віддав їй. Після події її три рази викликали для допиту, 2 разу до Деснянського відділу поліції та 1 раз у прокуратуру. Під час надання нею пояснень ОСОБА_3 поруч не перебував. Пояснення вона надавала тричі, перші 2 рази писала їх власноруч, а третій раз ніякі документи не оформлювалися. При наданні пояснень вперше «які записувались з її слів» вона визнавала себе винною в скоєнні крадіжки щоб ОСОБА_3 не притягали до відповідальності, оскільки він раніше судимий, Після чого в них з ОСОБА_3 виник конфлікт під час якого він її побив. Після чого вона звернулась в поліцію, де надавши повторні пояснення розповіла про те, що саме ОСОБА_3 викрав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_5 .

За клопотанням сторін кримінального провадження судом був допитаний свідок ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він працює оперуповноваженим Деснянського УП ГУНП у м. Києві. Влітку 2024 року потерпіла ОСОБА_5 заявила про викрадення в неї мобільного телефону з дому після того, як вона розпивала алкогольні напої з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Після прийняття заяви було встановлено місцезнаходження викраденого телефону, а саме: на ринку «Юність» на точці прийому техніки бувшої у використанні та ремонту. Встановлено, що туди його приніс ОСОБА_9 , в підтвердження чого продавець цього сфотографував. Пояснень ні в кого не відбирали, а одразу доставили ОСОБА_24 до слідчого та допитали. Після чого, в подальшому ОСОБА_25 приходила сама на виклики, а ОСОБА_26 доставляли. Наскільки йому відомо вона там зазначала, що телефон не брала. Потерпіла ОСОБА_27 в заява вказувала, що викрав ОСОБА_12 .

За клопотанням сторони обвинувачення був допитаний свідок ОСОБА_28 .

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що він працює на посаді слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві. Він був слідчим в даному кримінальному провадженні, проводив слідчі дії, в тому числі допит свідка ОСОБА_7 . Не пам`ятає чи ОСОБА_7 сама приходила на допит чи її приводили працівники поліції. Допитували її один раз. Заяву у потерпілої відбирав, однак, не пам`ятає на кого вона там вказувала. Одночасного допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не проводилося. На той момент не було достатньо підстав для перевірки причетності ОСОБА_7 , оскільки наявні докази вказували на ОСОБА_3 .

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

Зокрема в першу чергу суд звертає увагу на особливості доказування в кримінальному процесі.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання).

Верховний Суд звернув увагу, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України

Суд, за результатами розгляду кримінального провадження №0000246 від 02.02.2024, вважає доведеним, що ОСОБА_3 28.01.2024 приблизно о 04:00 год. знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , по запрошенню власника квартири ОСОБА_5 , таємно викрав в умовах воєнного стану, який було введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжено Указами Президента, мобільний телефон зеленого кольору «Хіаомі Redmi 9А 2/32 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 , вартістю 3 212,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній майнову шкоду.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, а саме викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 , та викрадення вказаного мобільного телефону свідком ОСОБА_7 , суд оцінює критично та розцінює їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та уникнення покарання за вчинення тяжких умисних кримінальних правопорушень, як особою, яка раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі тривалий термін.

Крім того, суд звертає увагу, що у обвинуваченого була можливість задавати запитання свідку ОСОБА_7 , яка за його версією викрала мобільний телефон у потерпілої, двічі була допитана, під час судового розгляду кримінального провадження стосовно нього, з метою підтвердження своєї версії, та спростування показань даного свідка про те, що він просив свідка ОСОБА_7 взяти на себе відповідальність за викрадений мобільний телефон, оскільки вона раніше не судима і її суворо не накажуть.

Однак, обвинувачений не скористався своїм правом на допит свідка, передбачений ст. 42 ч.4 п.1 КПК України.

В обґрунтування вироку суд покладає сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, а саме наступні належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 84-86 КПК України:

- письмові документи, надані стороною обвинувачення, які дослідженні, безпосередньо, у судовому засіданні та перераховані вище;

- показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 , які є логічними, послідовними та узгоджуються із обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а саме:

- раніше судимий 19.12.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ст.ст. 121 ч. 2, 125 ч. 1 КК України. Звільнений 11.06.2021 по відбуттю строку покарання. Судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку (Т.№1 а.п. 84-91);

- за місцем проживання характеризується посередньо (Т.№1 а.п. 83);

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» (Т.№1 а.п. 80);

- не перебуває під наркологічним диспансерно - динамічним наглядом у лікаря - нарколога в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» (Т.№1 а.п. 79).

Достовірних відомостей, підтверджених письмовими документами, щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , про який він вказував, сторонами кримінального провадження суду не надано та під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, його ставлення до вчиненого, обставину, яка обтяжує покарання, а також те, що він раніше судимий та має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень і надасть йому можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки кримінально-караного діяння та невідворотність покарання за вчинене, буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння (ст. 185 ч. 4 України).

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000246 від 02.02.2024 не пред`являвся.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000246 від 02.02.2024 відсутні.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 260 грн., оскільки під час проведення досудового розслідування проводилась судово - товарознавча експертиза №892/24 від 15.02.2024 (а.п.76-74).

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 ухваою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2024, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який під час судового розгляду був продовжений, останній раз 13.01.2025 на тридцять днів до 11.02.2025, включно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 29 травня 2024 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 260 (двісті шістдесят) грн.

На підставі ст. 72 ч. 5 КПК України попереднє ув`язнення ОСОБА_3 зарахувати у строк відбування покарання, а саме: з 29 травня 2024 року по 07 лютого 2025 року, включно, день за день.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1