Справа № 344/1333/22
Провадження № 1-кп/344/243/25
У Х В А Л А

14 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.129, ч.1 ст.209, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.129, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинувачених обґрунтовує наявністю ризиків, що визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на потерпілих, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані на судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисники заперечують щодо клопотань прокурора про продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просять врахувати те, що наведені прокурором ризики нічим не доведені і не підтверджені, на даний час допитані свідки в даному провадженні, наявність обґрунтованої підозри не є достатньою підставою для утримання особи під вартою, тому враховуючи характеризуючі дані обвинувачених, просять відмовити в задоволенні клопотань прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачені підтримують думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження наявні в розпорядженні суду з цього приводу, суд звертає увагу, що на даний час судове провадження ще не розглянуто.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Беручи до уваги те, що судове провадження ще не розглянуто, ризики викладені у попередніх ухвалах суду про обрання та продовження запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, суд вважає за необхідне продовжити по відношенню до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

В той же час прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та враховуючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів із погрозою застосування насильства над потерпілими, пошкодження та знищення їх майна, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, а тому застосування до них іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Обставини, що слугували підставою застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу судом не встановлено.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою слід продовжити на строк до 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-197, 205, ст.ст.369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до 14 березня 2025 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_10