Дата документу 20.02.2025 Справа № 335/805/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/805/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/164/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 20 лютого 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця певної військової частини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою задоволено клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29 березня 2025 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з урахуванням специфіки дій підозрюваного, інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливає зі змісту ст.177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або домашнього арешту у нічний час доби, з 21:00 до 06:00 год.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим, та до останнього можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, надавши можливість повернутися до військової частини, або домашнього арешту у нічний час доби.

Посилається на те, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовим ЗСУ.

Зазначає, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_6 не планував вбивства потерпілої, а бажав лише запобігти агресивній поведінці потерпілої своєї тещі, яка протягом тривалого часу здійснювала домашнє насильство, ображала та спричиняла тілесні ушкодження родині ОСОБА_6 (дружині та доньці). Крім того, мала місце провокація злочину.

Вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки взяття під варту є виключним, найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею не проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням особливостей цього кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України.

На думку апелянта, суд належним чином не перевірив клопотання на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Згідно з ухвалою слідчого судді, т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , зазначивши про таке.

У провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 20 січня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира певної військової частини № 264 від 18 вересня 2024 року ОСОБА_6 , призвано на військову службу, призначено на певну посаду та зараховано на всі види забезпечення. Так, ОСОБА_6 , у кінці грудня 2024 року, у вечірній час (більш точний час не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з тещею ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив вчинити умисне вбивство на замовлення. З цією метою, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_10 зберігає при собі грошові кошти у сумі не менше 1000 грн, золоті сережки, виконуючи роль організатора злочину для безпосереднього його виконання підшукав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому запропонував за грошову винагороду вчинити умисне вбивство ОСОБА_10 , для заволодіння її грошима у вказаній вище сумі. Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_6 та незаконність його дій, не бажаючи настання злочинних наслідків та діючи з метою їх відвернення, ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») надав згоду правоохоронним органам на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_6 , виконуючи при цьому роль виконавця умисного вбивства на замовлення ОСОБА_10 . Далі, 25 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 14:15 годині, перебуваючи біля будинку № 142 по бульвару Гвардійський у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення умисного вбивства, знаряддя злочину (фрагмент металевої труби), за допомогою якого потерплій будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження, тобто умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 27 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 17:05 годині, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, на замовлення, виконуючи злочинну роль організатора, знаходячись у салоні автомобіля на стоянці біля будинку 38 по вулиці Шкільній, у місті Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив спосіб скоєння умисного вбивства, а також надав відомості щодо місця мешкання, місця роботи, та способу пересування ОСОБА_10 та передав ОСОБА_11 знаряддя злочину - фрагмент металевої труби, кофту з капюшоном чорного кольору, будівельні печатки білого кольору та сухе пальне, за допомогою якого потерплій будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження, тобто умисне вбивство. Далі, 28 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 13:50 годині, перебуваючи біля КНП «Міська лікарня №6 ЗМР» по вулиці Сталеварів, буд. 34 у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення умисного вбивства на замовлення, безпосереднього його скоєння, знаряддя злочину (фрагмент металевої труби), за допомогою якого потерплій буде вчинено умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 , заволодіння особистими речами потерпілої, золотими прикрасами та банківської картою потерпілої, а також передав ОСОБА_11 частину винагороди за його вчинення у вигляді 2000 гривень. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства на замовлення ОСОБА_10 , тобто організував підготовку та замовлення вбивства потерпілої з корисливих мотивів. У подальшому, 29 січня 2025 року, у ранковий час, ОСОБА_6 , будучи впевненим у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні умисного вбивства, з корисливих мотивів ОСОБА_10 , на його замовлення, перебуваючи біля КНП «Міська лікарня № 6 ЗМР» по вулиці Сталеварів, буд. 34, у місті Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримав банківську карту НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_10 , з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_11 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_6 умисного вбивства. У подальшому, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 176 по проспекту Соборному у місті Запоріжжя, за допомогою банкомату самообслуговування АТ КБ «Приват банк», за допомогою банківської карти потерпілої заволодів грошовими коштами у сумі 800 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України, а саме: організував та керував готуванням до вчинення умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, дані про його особу, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України, а саме: в організації та керуванні у готуванні умисного вбивства, з корисливих мотивів, на замовлення.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: показаннями свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ; відомостями з протоколів огляду від 29 січня 2025 року; відомостями з протоколу огляду місця події від 29 січня 2025 року; показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не планував вбивства потерпілої, а бажав лише запобігти агресивній поведінці потерпілої своєї тещі, яка протягом тривалого часу здійснювала домашнє насильство, ображала, та спричиняла тілесні ушкодження родині ОСОБА_6 (дружині та доньці), і те, що на думку сторони захисту, у цьому випадку мала місце провокація злочину, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу або свідків; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також довічне позбавлення волі відповідно, з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_13 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 п.п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному злочині; наявність ризиків; дані про особу підозрюваного, який має реєстрацію місця проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем певної військової частини.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_13 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовим ЗСУ, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків.

Щодо твердження сторони захисту про те, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме: запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, надавши можливість повернутися йому до військової частини, або домашній арешт у нічний час доби, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею перевірялося питання щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів, та з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Окрім того, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою задоволено клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29 березня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4