Справа №576/413/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/685/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Побої і мордування
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року відносно нього скасувати та ухвалити виправдувальний вирок.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 30000 грн. 00 коп., задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 5000 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт зазначав, що свою вину він не визнає, оскільки удару потерпілому не наносив, а лише відштовхнув його від своєї дружини, намагаючись її захистити, а тому, в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Інші учасники даного кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду відносно ОСОБА_7 не подавали.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 05 січня 2023 року близько 14 год. 15 хв., перебуваючи на 3 поверсі адміністративної будівлі Глухівського міськрайонного суду Сумської області, розташованого за адресою: Сумська область, Шосткинський район, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 30, на грунті раніше виниклих неприязних відносин вчинив словесну сварку з ОСОБА_9 . Під час сварки ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 та кулаком правої руки умисно наніс один удар в область лівої щоки останньому, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

До початку апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які клопотання підтримали та просили його задовольнити, прокурора, яка вважала заявлене клопотання таким, що підлягає до безумовного задоволення, оскільки у даному випадку наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши подану обвинуваченим заяву, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Звільнення від кримінальної відповідальності, це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Вказаною нормою Закону встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення, правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Санкцією ч. 1 ст. 126 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року, і вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Таким чином, у даній справі строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення 05 січня 2023 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, закінчився 05 січня 2025 року, тобто, на час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження існують підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі сплином строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено, що у такому випадку він буде звільнений від кримінальної відповідальності залишаючись винною у вчиненні кримінального правопорушення особою, кримінальне провадження буде закрито не з реабілітуючих підстав, що останньому було зрозуміло і своїх заперечень щодо цього він не висловлював.

Що стосується заперечень потерпілого щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, то колегія суддів зауважує, що положення ст. 49 КК України, ч.ч. 2, 8 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України за своєю суттю є імперативними та не залежать від думок учасників судового провадження та від розсуду суду, і у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження. (Правова позиція Верховного Суду у постанові від 29 липня 2021 року по справі №552/5595/18).

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмовою у задоволенні вказаного клопотання обвинуваченого слугувала б наявність обставин, що перебіг давності був перерваний чи зупинявся, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_7 нового злочину після ухвалення оскарженого вироку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років чи що останній ухилялася від досудового слідства або суду, або ж у зв`язку з встановленою забороною щодо застосування давності до вчиненого останнім злочину проте, такі докази у матеріалах вказаного провадження відсутні і таких даних апеляційному суду надано не було.

За встановлених колегією суддів обставин, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід задовольнити, обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , скасувати, а дане кримінальне провадження закрити, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при звільненні особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закритті кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, і потерпілий не позбавлений звернутись з таким позовом для вирішення його у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4