ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/509/24

Провадження № 11-кп/4820/478/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 22.02.2024, за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_6 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2024,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, працездатного, не одруженого, який має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023 року за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

- вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.02.2024 року за ч.1 ст.125, ст. 390-1,ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців обмеження волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців.

Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

За вироком суду 22 лютого 2024 року близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає його колишня дружина ОСОБА_8 , разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 , та намагався проникнути на територію даного домогосподарства, однак був помічений потерпілим ОСОБА_7 , який вийшов до нього на вулицю та запитав мету його приходу.

В той час ОСОБА_6 розпочав словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , під час якого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, маючи прямий умисел викликати у потерпілого ОСОБА_7 побоювання за своє життя, виказував усні погрози щодо позбавлення потерпілого життя (вбивства), та правою рукою намагався витягнути з внутрішньої кишені своєї куртки кухонний ніж, погрожуючи вбивством, тобто виразив намір позбавити його життя, чим викликав у потерпілого ОСОБА_7 сприйняття даних дій, як реальну загрозу своєму життю.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Не погоджується з тим, що місцевий суд, на підтвердження ніби-то його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального проступку послався на показання свідка ОСОБА_9 . Адже цими показаннями навпаки підтверджується його невинуватість, так як з показань означеного свідка випливає, що коли потерпілий поклав його на сидіння автомобіля, то він ще не знав, є у нього ніж чи немає, а саме: коли потерпілий підійшов до автомобіля, перед тим, як покласти його на сидіння, то до свідка він казав, що у ОСОБА_6 "може бути ніж". Тобто ОСОБА_7 , лише, припускав наявність ножа, відтак є помилковим твердження про те, що ОСОБА_7 сприймав його як загрозу своєму життю. Переконує, що будь-яких погроз потерпілому стосовно позбавлення життя він не висловлював. Це також вбачається з того, що свідок ОСОБА_9 та його автомобіль знаходилися безпосередньо біля нього та ОСОБА_7 , а тому свідок не міг не почути погроз у випадку, якби вони дійсно мали б місце. Уважає не допустимим доказом висновок судово-психіатричного експерта, оскільки він базується виключно на показаннях потерпілого, а також свідка ОСОБА_10 , яка не була очевидцем подій. Апелянт стверджує, що всі інші докази, досліджені судом, підтверджують ті обставини, які він не заперечував, однак ні кожний з них окремо, ні в сукупності, не є доказами вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України. Апелянт уважає, що потерпілий обмовляє його через неприязні відносини з приводу майнових спорів, які існують між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_10 . Зазначає, що наміру вбивати ОСОБА_7 не мав і немає, так як усвідомлює, що за такі дії передбачена кримінальна відповідальність.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників апеляційного провадження з приводу заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Інші особи у кримінальному провадженні апеляційних скарг не подавали, прокурор та потерпілий не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 і закриття апеляційного провадження.

За вказаних вище обставин, апеляційне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_6 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2024, у кримінальному провадженні № 0000028 від 22.02.2024, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою обвинуваченого ОСОБА_6 від апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 403, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання обвинуваченого за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_6 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2024, у кримінальному провадженні № 0000028 від 22.02.2024, у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 від апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2