У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2024 року м. Ужгород
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що у не встановлений слідством дату та час, але не пізніше 05.08.2024, у ОСОБА_5 , жителя села Росішка, Рахівського району, Закарпатської області, виник умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації, через державний кордон України.
Для вказаних цілей, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, під час зустрічі запропонував начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , надати 2000 доларів США з однієї особи, в якості неправомірної вигоди за здійснення безперешкодного переправлення даних осіб через Державний кордон України поза пунктами пропуску.
Проте, ОСОБА_8 розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 повідомив про вищевказані обставини своєму керівництву та до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем, спрямованим на викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .
В подальшому, в період з 05.08.2024 року по 24.09.2024 року ОСОБА_5 реалізовуючи свої протиправні наміри спрямовані на незаконне збагачення, в ході неодноразових зустрічей з ОСОБА_8 , неодноразово схиляв останнього, до вчинення протиправних дій по незаконному переправленні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія, при цьому неодноразово пропонував неправомірну винагороду за вчинення ОСОБА_8 дій пов`язаних з використанням його службового становища.
На виконання вказівки ОСОБА_5 , 24.09.2024 року приблизно о 18:26 годині, ОСОБА_9 керуючи належним їй транспортним засобом марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхала до заздалегідь обумовленого місця, а саме: готельного комплексу «Рай у Фірцака», що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживали в одному з номерів на території даного готельного комплексу сісти на задні сидіння до вищевказаного автомобіля, за кермом якого перебувала ОСОБА_9 .
Виконавши вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пересіли до вищевказаного транспортного засобу, де водій ОСОБА_9 , в супроводі ОСОБА_5 , який сів за кермо автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «108 CDI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , виїхали в сторону с. Луг, для майбутнього незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак останні не встигли це зробити, оскільки їх було затримано працівниками поліції біля буд. АДРЕСА_1 .
Окрім того, 25.09.2024 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, в АДРЕСА_2 , у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 , під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
24.09.2024 року в проміжок часу з 19 годин 08 хвилин по 21 годину 20 хвилин слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 за адресою: Закарпатська обл., Рахівський район, с. Луг, біля адміністративного будинку №476 було проведено огляд місця події за участі наступних осіб: 1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_3 ; 2) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 ; 3) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_5 ; 4) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_6 .
В ході даного огляду було виявлено та вилучено наступні речі:
- мобільний телефон марки REDMI NOTE 9, з наступними ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , належні ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ № CRI1123750;
- грошові кошти в сумі 1700 гривень та 800 доларів США належні ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ № CRI1123740;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб Мерседес днз НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке упаковано в паперовий крафтовий конверт НПУ ГСУ;
- транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ моделі 108CDI, днз НОМЕР_6 , який поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб Мерседес днз НОМЕР_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Також 25.09.2024 року вищевказані речі старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
25 вересня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
09 жовтня 2024 року копію вищевказаної ухвали було отримано прокурором Закарпатської обласної прокуратури для усунення недоліків.
09 жовтня 2024 року проведено огляд предмета, а саме вилучених в ході огляду місця події грошових коштів, які належать ОСОБА_5 та встановлені їх ідентифікуючі ознаки:
- 8 купюр номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: MK 88072979 A, LC 44359230 A, LB 13854845 P, PL 10692337 A, MC 12859201 A, LF 61317865 G, LL 77624648 D, PB 53297022 I;
- 1 купюра номіналом 500 гривень, з серійним номером: НОМЕР_10 ;
- 2 купюри номіналом по 200 гривень, з серійними номерами: ЕЗ 2903521, ВИ 0330698;
- 3 купюри номіналом по 100 гривень, з серійними номерами: УЙ 5504556, АД 3367412, ЗГ 0737563;
- 10 купюр номіналом по 50 гривень, з серійними номерами: АР 6321511, ФЗ 0587187, АГ 0095787, ЕА 3591057, АТ 6410655, ЕА 4297882, ЕВ 1934442, АР 8622860, АН 0121591, АА 6549433;
Після проведення огляду вищевказані купюри разом з попереднім упакуванням запаковано до спеціального пакету НПУ №PSP1174652.
Також 09.10.2024 року вищевказані речі слідчим ОСОБА_3 на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, з метою збереження вилученого майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий у клопотанні просить накласти на нього арешт.
18.10.2024 року захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_11 подані до суду письмові заперечення на клопотання слідчого. Обґрунтовуючи заперечення вказує, що вилучення вказаних речей і документів відбулось незаконного та безпідставно. Зокрема, у клопотанні слідчого не вказано жодної правової підстави щодо правомірності та необхідності вилучення транспортного засобу, грошових коштів та майна осіб, які жодного відношення не мають до розслідування кримінального провадження.
До клопотання не доданого жодного підтверджуючого документа щодо причетності вказаних грошових коштів до інкримінованого особі, яка притягується в даному провадженні до кримінальної відповідальності. Не конкретизовано яке відношення до розслідуваного кримінального правопорушення має власник вказаних коштів гр. ОСОБА_12 , яка у свою чергу жодним чином не згадується у проведених слідчих гласних та негласних діях.
Стверджує, що констатування факту, що дані кошти перебували чи є власністю підозрюваного, є хибним та направленим на викривлення фактичних обставин направлених виключно на створення уяви необхідності накладення арешту на майно сторонньої особи.
Також вказує про відсутність підстав вважати, що вилучені кошти підлягатимуть конфіскації у разі призначення покарання, оскільки суд може його і не призначати.
Щодо вилученого транспортного засобу зазначає, що до клопотання не надавались будь-які підтверджуючі документи, щодо причетності транспортного засобу, до інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Твердження того, що даний автомобіль міг бути використаним для скоєння правопорушення, є хибним та направленим на викривлення фактичних обставин виключно на створення уяви необхідності накладення арешту, на майно підозрюваної особи , оскільки із долучених до матеріалів провадження слідчих дій у вигляді допитів свідків та раді інших слідчих дій, даний автомобіль не згадується.
В той же час вказаний транспортний засіб «Mercedes-Benz 108 CDI» д.н.з НОМЕР_6 , зберігається на штраф майданчику районного управління поліції, який знаходиться на відкритому просторі, через що на даний автомобіль впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного
Автомобіль марки «Mercedes-Benz 108 CDI» д.н.з НОМЕР_6 , являється єдиним джерелом пересування ОСОБА_5 та його сім`ї , а у зв`язку з його вилучення та накладанням арешту, останній не може пересуватись в населеному пункті, по місцю проживання. Захворювання та важка хвороба перешкоджають належним чином ОСОБА_5 , себе утримувати, а саме сходити за продуктами харчування та придбавати ліки, оскільки як магазин так і аптека знаходяться на значній відстані від місця проживання, що унеможливлює останнього та його дружини пішки подолати вказаний відрізок шляху, без транспортного засобу.
Наданий момент, органом досудового розслідування проведено усі необхідні судові експертизи, а тому відпала необхідність в утриманні даного транспортного засобу .
Враховуючи наведене адвокат ОСОБА_13 просить відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені 24.09.2024 року, в ході огляду місця події, що мало місце на перехресті АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 800 доларів належні ОСОБА_12 та відмовити в частині клопотання про накладення арешту, а саме в забороні користування транспортним засобом марки «Мегсебез-Вепг 108 СОІ» д.н.з НОМЕР_6 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та зобов`язати орган досудового розслідування передати таким власнику, або уповноваженій особі на відповідальне зберігання.
Слідчий ОСОБА_14 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав рапорт, в якому просить провести розгляд клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак представник адвокат ОСОБА_13 у письмових запереченнях від 18.10.2024 року просить розглянути справу без їх участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
25.09.2024 року у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, та усуненням перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осб, з корисливих мотивів; надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дії з використанням наданого їй службового становища, вичнене за попередньою змовою групою осіб.
Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2024 року проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , на перехресті вулиць Центральна в с. Луг та вулиці, що веде до с. Росішка біля адмінбудівлі під № 476.
Згідно протоколу огляду місця події від 24.09.2024 року, в ході такого, в тому числі, було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки REDMI NOTE 9, з наступними ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , належні ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ № CRI1123750; - грошові кошти в сумі 1700 гривень та 800 доларів США належні ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ № CRI1123740; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб Мерседес днз НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке упаковано в паперовий крафтовий конверт НПУ ГСУ; - транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ моделі 108CDI, днз НОМЕР_6 , який поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП.
Постановою слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_10 від 25.09.2024 року вилучене майно та гроші визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчий ОСОБА_14 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно та гроші.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді від 01.10.2024 року клопотання слідчого про арешт майна повернуте прокурору, як таке, що подане без додержання вимог ст. 171 КПК України та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що у клопотанні слідчого не було зазначено серійних номерів грошових купюр та банкнот та на які слідчий просив накласти арешт.
09.10.2024 року слідчим ОСОБА_3 проведено огляд предмета, зокрема вилучених грошових коштів та встановлено їх ідентифікуючі серійні номери, в тому числі: 8 купюр номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: MK 88072979 A, LC 44359230 A, LB 13854845 P, PL 10692337 A, MC 12859201 A, LF 61317865 G, LL 77624648 D, PB 53297022 I; 1 купюра номіналом 500 гривень, з серійним номером: НОМЕР_10 ; 2 купюри номіналом по 200 гривень, з серійними номерами: ЕЗ 2903521, ВИ 0330698; 3 купюри номіналом по 100 гривень, з серійними номерами: УЙ 5504556, АД 3367412, ЗГ 0737563; 10 купюр номіналом по 50 гривень, з серійними номерами: АР 6321511, ФЗ 0587187, АГ 0095787, ЕА 3591057, АТ 6410655, ЕА 4297882, ЕВ 1934442, АР 8622860, АН 0121591, АА 6549433.
Постановою слідчого ОСОБА_3 від 09.10.2024 року вилучені грошові кошти, в тому числі і вищевказані, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, вивчивши подане слідчим клопотання та додані до нього докази, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого, що тимчасово вилучене майно та гроші мають значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такі могли зберегти на собі сліди злочину, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Щодо доводів адвоката ОСОБА_13 про належність вилучених грошових коштів, на які слідчий у клопотанні просить накласти арешт, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , слідчий суддя вважає такі не доведеними та не обґрунтованими. Долучені до матеріалів справи розписка ОСОБА_5 від 24.10.2024 року про тримання від ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 800 доларів США не може свідчити, що саме ці кошти, які були вилучені у ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події, останній отримав у позику від ОСОБА_12 ..
Щодо вилученого транспортного засобу MERSEDES-BENZ моделі 108CDI, днз НОМЕР_6 , слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 безпосередньо користувався даним автомобілем, в тому числі під час вчинення кримінального правопорушення, а відтак автомобіль міг зберегти на собі сліди злочину чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадження.
Щодо мобільного телефону марки REDMI NOTE 9, з ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , належні ОСОБА_5 , слідчий суддя також вважає доведеним відповідність такого критеріям ст. 98 КПК України, оскільки в телефоні могли зберегтись дзвінки, текстові повідомлення, фото-, відеодокази, які мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна та грошей з метою збереження речового доказу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчим у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна та грошей.
Така шкода може виразитись у втраті речових доказів стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, а також у втраті майна, що у свою чергу очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Разом з тим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
У відповідності до ч. 1ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
При визначенні способу арешту майна, зокрема автомобіля марки MERSEDES-BENZ моделі 108CDI, днз НОМЕР_6 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно з якими, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а також вимогу, згідно з якою слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а тому дійшов висновку про накладення арешту на даний автомобіль та свідоцтво в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту вказаного майна та грошей, з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 24.09.2024 року , в ході проведення невідкладного обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі 108CDI, д.н.з. НОМЕР_6 за адресою Рахівський район, с. Луг, навпроти будинку № 476, майно, а саме на :
- мобільний телефон марки REDMI NOTE 9, з ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , належні ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ № CRI1123750.-
- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі 108CDI, д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , видане на ім`я ОСОБА_5 - шляхом
заборони розпорядження зазначеними транспортними засобом та свідоцтвом .
У решті вимог клопотання - відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Час та дата складання повного тексту ухвали 23.10.2024 року о 15 год. 25 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1