Справа № 451/1931/20
Провадження № 1-кп/451/9/24
УХВАЛА

іменем України

28 листопада 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у порядку ст.49 КК України при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010 від 20.02.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_5

захисту - обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3

з участю прокурора, обвинуваченого, захисника

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , згідно розпорядження Павлівського сільського голови №2/к від 12.01.2016 року, перебуваючи на посаді директора Павлівського комунального підприємства, будучи службовою особою на яку згідно посадових обов`язків, які затверджені розпорядженням Павлівського сільського голови №2/к від 12.01.2016 року, покладено організацію роботи з планування, обліку та звітності за всіма розділами господарсько-фінансової діяльності житлового підприємства (організації), порушив встановлений законом порядок і правила вилучення (видобування) корисних копалин та вимоги ст.ст.44, 48, 49 Водного Кодексу України згідно яких суб`єкт господарювання мав би здійснювати спеціальне водокористування для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, та інших державних і громадських потреб лише за наявності дозволу. Всупереч вимогам ст.ст. 44, 48, 49 Водного Кодексу України Павлівське комунальне підприємство здійснювало свою діяльність без дозволу на спеціальне водокористування, а також здійснювало самовільне використання водних ресурсів в термін з 01.01.2017 по 07.11.2019 року та згідно довідки №93 від 25.11.2019 року Павлівським комунальним підприємством в термін з 01.01.2017 по 07.11.2019 року використано води 131,5 тисяч метрів кубічних.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.240 КК України, як порушення правил використання надр, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

28 листопада 2023 року захисником ОСОБА_3 до суду подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у порядку ст.49 КК України (а.с.75-76 том ІІ).

У клопотання зазначає, що як вбачається зі ст. 44 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Як вбачається з ч. 2 ст.240 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), дії передбачені цією нормою, караються штрафом від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, відповідно ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції станом на 11.07.2023), нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше пяти років. Просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та провадження закрити.

У судовому засідання захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував стосовно задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до 49 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з ч. 2 ст.240 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), дії передбачені цією нормою, караються штрафом від від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 07.11.2019), злочином середньої є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років.

Станом на час розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше пяти років.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За правилами ч. 2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від судового розслідування та суду, не вчинив новий злочин, перебіг давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України в редакції станом на 7.11.2019 не зупинявся, протилежного суду не подано.

Вказане свідчить про те, що строки притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.2 ст.240 КК України закінчилися, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло пять років ( п.2 ч.1 ст.49 КК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження №0000010 від 20.02.2020 на підставі ст.49 КК України, необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 284, 370-372 КПК України, ст.ст.12, 49, ч.1 ст.240 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000010 від 20.02.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Головуючий суддяОСОБА_1