Справа № 742/2116/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/703/24
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

30 липня 2024 року м. Чернігів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження.

Ухвалою судді Чернігівського апеляційного суду від 18 липня 2024 року скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 було залишено без руху, з наданням п`ятиденного строку, з дня отримання ухвали, для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Як убачається зі змісту поданої обвинуваченим заяви від 29 липня 2024 року, останнім вказані в ухвалі судді недоліки усунуті не були.

Крім того, за змістом ч.1 ст.10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 та від 14 липня 2021 року №1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст.14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, за змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У ч.1 ст.29 КПК України теж регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто, згідно з Конституцією України, КПК і зазначеними законами України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Отже, виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92), КПК, законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (ст.12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року №2704-VIII (ст.1, ч.6 ст.13, частин 1, 2 ст.14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, розгляд апеляційної скарги в порядку статей 422, 422-1 КПК, або вирішується питання про відкриття апеляційного (касаційного) провадження мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів (у тому числі апеляційних і касаційних скарг) українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

З огляду на викладене, подання обвинуваченим заяви на усунення недоліків апеляційної скарги, складеної іноземною мовою, зокрема, мовою держави-агресора (російської федерації), є порушенням вищевказаних норм Закону.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.399 КПК України, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, апеляційна скарга повертається.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.399 Кримінального процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 червня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СуддяОСОБА_2