печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням Заступника начальника другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000691 від 05.08.2024,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 Заступник начальника другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без фіксування технічними засобами.

Представник власника майна в судове засідання з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без фіксування технічними засобами.

Окрім цього, представником були подані письмові заперечення щодо клопотання в яких останній зазначив, що вилучення жорсткого диску Seagate S/N 4LROLJED, жорсткого диску Seagate S/N ZZAGVB8V, зразків вугільної продукції, арбітражних проб та проб постачальника за відповідними підприємствами відбулось всупереч відмови слідчого судді на надання дозволу на їх вилучення та в позапроцесуальних спосіб.

Жодних доказів відповідності жорсткого диску Seagate S/N 4LROLJED, жорсткого диску Seagate S/N ZZAGVB8V, зразків вугільної продукції, арбітражних проб та проб постачальника за відповідними підприємствами будь-якому критерію, з визначених у ч. 1 ст. 98 КПК України матеріали кримінального провадження не містять, що виключає навіть теоретичну наявність будь-якої законної мети арешту, зокрема з визначених ч. 2 ст.170 КПК України.

Прокурором не встановлено і не зазначено якою мірою речі, вилучені під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2024 (справа № 757/43849/24-к, провадження 1-кс-37831/24) - комплексу будівель та споруд (складів, приміщень, тощо) Трипільської теплової електростанції ПАТ «Центренерго», за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути знаряддям, яким та чи інша посадова особа або приватна особа (не зазначена слідством) здійснює вказане кримінальне правопорушення.

В даному випадку, вказані речі (майно) не можуть зберігати на собі сліди або містити інші відомості, що встановлюються або мають встановлюватись під час кримінального провадження за вищевказаним злочином.

Також, вилучення та арешт арбітражних проб та проб постачальника за відповідними підприємствами є прямим втручанням органу досудового розслідування в господарську діяльність ПАТ «Центренерго» щодо взаємовідносин з юридичними особами, про які не вказано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку від 27 вересня 2024 року (справа № 757/43849/24-к). Результати будь-яких експертних досліджень щодо вказаних проб не матимуть жодного відношення до кримінального провадження № 0000691 від 05.08.2024 р., яке розслідується слідчими відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Отже, отримані прокурором (слідчим) докази у непередбачений законом спосіб, не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень так як є недопустимими і спотвореними в процесі їх отримання.

Таким чином, представник просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим та вилученим з порушеннями.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, прокурор обґрунтовує клопотання тим, що у провадженні слідчих відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0000691 від 05.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до Офісу Генерального прокурора за надійшли висновки аналітичних досліджень фінансово-господарської діяльності ряду підприємств, проведені Департаментом боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України, згідно з якими не підтверджується придбання такими підприємствами вугілля та суміші вугілля кам`яного, постачання якого у подальшому здійснено на адресу ПАТ «Центренерго», що може свідчити про привласнення коштів вказаного акціонерного товариства. Крім того, частину отриманих від ПАТ «Центренерго» грошових коштів у якості оплати за вугілля, посадовими особами підприємств у подальшому перераховано на розрахункові рахунки низки інших підприємств нібито на виконання договорів з постачання товарів/надання послуг, які у дійсності імовірно не поставлялись або не надавались.

Одним з розслідуваних епізодів є триваюча й по теперішній час злочинна діяльність групи осіб, які використовуючи підконтрольні підприємства, а також корупційні зв`язки у Міністерстві енергетики України та ПАТ «Центренерго», організували та впровадили злочинну схему заволодіння державними коштами, що полягає у постачанні підприємствами ТОВ «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ ОПТЕНЕРГОТОРГ» (), ТОВ «ГЛОБАЛ СОФТ УКРАЇНА» (нинішня назва ТОВ «ТОЖРАЙМ») (), ТОВ «ЕНЕРГО РЕСУРС ГРУП» () під виглядом вугілля належної якості до державних енергогенеруючих об`єктів ПАТ «Центренерго» - Зміївської (Харківська область) та Трипільської (Київська область) теплових електростанцій (далі - ТЕС) вугільної продукції невідомого походження, здійснюючи при цьому підроблення необхідних документів щодо якості вугілля.

Так, у 2023 та 2024 роках між ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» та ТОВ «ЕНЕРГО РЕСУРС ГРУП» укладено два договори:

- Поставки вугілля № 111/9 від 08.11.2023 - ціна якого не може перевищувати 550 000 000 грн, та яка включає вартість вугілля, вартість доставки, ПДВ у випадку його нарахування;

- Поставки вугілля № 111/5 від 08.02.2024 - ціна якого не може перевищувати 1 000 000 000 грн, та яка включає вартість вугілля, вартість доставки, ПДВ у випадку його нарахування.

Проте, за отриманою під час досудового розслідування інформацією, за вказаними договорами здійснюється постачання вугільної продукції неналежної якості, яка взагалі не відповідає умовам договорів та за своєю якістю не може використовуватись на енергогенеруючих об`єктах у нормальному режимі. Так, отримана з невідомих джерел вугільна маса, без проходження процедури збагачення завантажується у залізничні вагони та транспортується безпосередньо до Зміївської та Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», де за попередньою домовленістю організаторів вказаної схеми із службовими особами ПАТ «Центренерго» приймається без належної перевірки та з внесенням недостовірних відомостей до результатів проб вугілля.

Під час реалізації вказаної вугільної продукції посадовими особами вищевказаних підприємств використовувались фіктивні сертифікати якості вугілля, видані ніби то збагачувальними фабриками.

Отримані від ПАТ «Центренерго» грошові кошти у подальшому за фіктивними правочинами перераховуються на розрахункові рахунки підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності, обґотівковуються та розподіляються між учасниками злочинної схеми.

При цьому, з метою маскування дійсного походження вугільної маси, підконтрольні вищезазначеній групі осіб ТОВ «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «ОПТЕНЕРГОТОРГ» (), ТОВ «ГЛОБАЛ СОФТ УКРАЇНА» (нинішня назва ТОВ «ТОЖРАЙМ») (), ТОВ «ЕНЕРГО РЕСУРС ГРУП» (), уклали низку договорів як з реальними вугледобувними підприємствами, так і з суб`єктами підприємницької діяльності, які не здійснюють видобуток вугілля або не мають підтвердженого придбання вугілля у реальних виробників по ланцюгу постачання.

Вивченням реєстраційних даних ТОВ «Енерго Ресурс Груп» встановлено, що його статутний капітал складає 200 грн, а директором та кінцевим бенефіціарним власником товариства є ОСОБА_4 . Особа з тотожними анкетними даними власника на теперішній час притягається до кримінальної відповідальності за ст. ст. 358, 366, 191 КК України.

Враховуючи вищевикладені обставини вбачається, що службові особи вищевказаних суб`єктів господарювання та їх фактичні власники, вступивши у злочинну змову із посадовими особами ПАТ «Центренерго», вчиняють дії щодо заволодіння державними коштами шляхом реалізації вугільної продукції неналежної якості, змішуючи її з породою з териконів, що призводить до збільшення об`єму та відсотка зольності кінцевої продукції, використовуючи при цьому підроблені сертифікати якості та інші документи щодо якості та походження вугілля.

Так, 22.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 27.09.2024 (справа № 757/43849/24-к, провадження 1-кс-37831/24) в період часу з 09 год 47 хв до 22 год 48 хв проведено обшук комплексу будівель та споруд (складів, приміщень, тощо) Трипільської теплової електростанції ПАТ «Центренерго», за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ПАТ «Центренерго» та розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:034:0040, :01:033:0011, :01:022:0005, які на праві власності належать Українській міській раді (), та на праві постійного користування земельною ділянкою перебувають у користуванні ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» (), в ході якого, окрім іншого, було відшукано та вилучено наступні матеріальні об`єкти : зразки вугільної продукції, які було поміщено до 10 полімерних пакетів, які були опечатані стяжками з наступними номерами D85789556 (зразок №1); D85789557 (зразок №2); D85789558 (зразок №3); D85789559 (зразок №4); D85789560 (зразок №5); D85789551 (зразок №6); D85789552 (зразок №7); D85789553 (зразок №8); D85789554 (зразок №9); D85789555 (зразок №10); з системного блоку персонального комп`ютера ОСОБА_6 було вилучено жорсткий диск Seagate S/N 4LROLJED, який було поміщено до сейф-пакету B1004566; з робочого кабінету заступника начальника цеху по паливу ОСОБА_7 з системного блоку персонального комп`ютера було вилучено жорсткий диск Seagate S/N ZZAGVB8V, який було поміщено до сейф-пакету ДБР 014865; арбітражні проби та проби постачальника за відповідними підприємствами пояснювальними написами та номерами: «Енерго ресурс»- 561 (по 2 проби - банки);«Райс трейд» - 592, 615, 597, 572, 721, 573 (по 2 проби - банки); «Волиньвугілля - 760, 803,768,781, 835,790,811, 759, 789, 767, 772, 787, 767, 761, 825, 808, 754, 755 (по 2 проби - банки); «Надія» -836, 799, 791, 802, 807, 792, 605, 650, 841 (по 2 проби - банки);- «Жовтнева» - 843, 829, 725, 726, 693, 743, 611, 637, 638, 558, 669, 801, 744, 827, 676, 834, 820, 822, 797, 741, 793, 821, 817, 818, 717, 609, 666, 819, 785, 776, 674, 690, 689, 639, 794, 556, 559, 557, 653, 625, 823, 634, 718, 800, 844, 694, 751, 719, 771 (по 2 проби - банки); «Жовтнева» 695 - (одна банка - проба); «Вєк»- 728, 635, 576, 613,729, 730, 731 (по 2 проби - банки);«Омд Груп» - 673, 692 784, 833, 788, 766, 763, 756, 764, 757 (по 2 проби - банки); «Добропілля» - 846, 855, 853, 842, 837, 813, 831, 856, 845, 838, 848, 814, 832, 614, 849, 596, 816, 805, 806, 815, 588, 826, 828, 830; (по 2 проби - банки); проби неотфактурованого вугілля, а саме: «Век» - 513, 732, 645, 575, 728, 513, 747 ( вказані сім проб кожна по одній банці - пробі),«Век» - 608, 547, 629, 628, 594, 631, 587, 576, 633, 626, 589, 627, 515, 584, 505, 586, 585; (по 2 проби - банки); «Надія» -562 (по 2 проби - банки); «Райс Трейд» - 597, 661, 671 ( вказані три проби кожна по одній банці - пробі); «Райс Трейд» - 612, 591, 512, 615, 497, 702, 573 (по 2 проби - банки).

Вилучення вищевказаних речей (матеріальних об`єктів) є необхідною умовою проведення відповідних експертних досліджень.

Крім того, вишевказані речі (матеріальні об`єкти), вилучені під час обшуку, слідчим визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві".

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Недоторканість права власності забезпечується у всіх сферах суспільного життя. Разом з тим право власності не є абсолютним. В інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити обмежене користування його майном іншими особами.

Враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання про накладення арешту на вилучене майно, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що зможе одночасно забезпечити запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому станом на день розгляду клопотання доводи представника власника майна є необґрунтованими.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на речі, вилучені 22.10.2024 під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2024 (справа № 757/43849/24-к, провадження 1-кс-37831/24) комплексу будівель та споруд (складів, приміщень, тощо) Трипільської теплової електростанції ПАТ «Центренерго», за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ПАТ «Центренерго» та розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:034:0040, :01:033:0011, :01:022:0005, які на праві власності належать Українській міській раді (), та на праві постійного користування земельною ділянкою перебувають у користуванні ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» (), а саме: зразків вугільної продукції, які були поміщені до 10 полімерних пакетів та опечатані стяжками з наступними номерами D85789556 (зразок №1); D85789557 (зразок №2); D85789558 (зразок №3); D85789559 (зразок №4); D85789560 (зразок №5); D85789551 (зразок №6); D85789552 (зразок №7); D85789553 (зразок №8); D85789554 (зразок №9); D85789555 (зразок №10);

- вилученого з системного блоку персонального комп`ютера ОСОБА_6 жорсткого диску Seagate S/N 4LROLJED, який було поміщено до сейф-пакету B1004566;

- вилученого з системного блоку персонального комп`ютера ОСОБА_7 жорсткого диску Seagate S/N ZZAGVB8V, який було поміщено до сейф-пакету ДБР 014865;

- арбітражних проб та проб постачальника за відповідними підприємствами, з наступними пояснювальними написами та номерами: «Енерго ресурс»- 561 (по 2 проби - банки);«Райс трейд» - 592, 615, 597, 572, 721, 573 (по 2 проби - банки);«Волиньвугілля - 760, 803,768,781, 835,790,811, 759, 789, 767, 772, 787, 767, 761, 825, 808, 754, 755 (по 2 проби - банки);«Надія» -836, 799, 791, 802, 807, 792, 605, 650, 841 (по 2 проби - банки);«Жовтнева» - 843, 829, 725, 726, 693, 743, 611, 637, 638, 558, 669, 801, 744, 827, 676, 834, 820, 822, 797, 741, 793, 821, 817, 818, 717, 609, 666, 819, 785, 776, 674, 690, 689, 639, 794, 556, 559, 557, 653, 625, 823, 634, 718, 800, 844, 694, 751, 719, 771 (по 2 проби - банки);«Жовтнева» 695 - (одна банка - проба); «Вєк»- 728, 635, 576, 613,729, 730, 731 (по 2 проби - банки);«Омд Груп» - 673, 692 784, 833, 788, 766, 763, 756, 764, 757 (по 2 проби - банки) ;«Добропілля» - 846, 855, 853, 842, 837, 813, 831, 856, 845, 838, 848, 814, 832, 614, 849, 596, 816, 805, 806, 815, 588, 826, 828, 830; (по 2 проби - банки)

- проб неотфактурованого вугілля, а саме: «Век» - 513, 732, 645, 575, 728, 513, 747 ( вказані сім проб кожна по одній банці - пробі) ;«Век» - 608, 547, 629, 628, 594, 631, 587, 576, 633, 626, 589, 627, 515, 584, 505, 586, 585; (по 2 проби - банки);«Надія» -562 (по 2 проби - банки); «Райс Трейд» - 597, 661, 671 ( вказані три проби кожна по одній банці - пробі); «Райс Трейд» - 612, 591, 512, 615, 497, 702, 573 (по 2 проби - банки).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8