ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3010/24 Справа № 190/1661/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Берестовець Костопільського району Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у провадженні за клопотанням засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання має 3 заохочення та отримав 3 стягнення, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але характеризують особу засудженого вцілому, свідчать про те, що поведінка засудженого протягом строку відбуття покарання не була сумлінною.

Суд, оцінивши у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства. Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково в порядку ст. 81 КК. Вважає, що суд необґрунтовано та помилково відмовив в задоволенні його клопотання, а також дійшов хибного висновку, що він не працевлаштований. Суд не врахував, що засуджений за власним бажанням залучався до навчального закладу установи та успішно закінчив курси Волонтерство під час війти, Психологічна реінтеграція ВПО, Соціальний працівника, про що має відповідні сертифікати. Після закінчення навчання з 08 листопада 2023 року працевлаштований в майстерню установи та до теперішнього часу старанно працює, за що отримав три заохочення. Він також підтримує соціальний зв`язок зі своєю дружиною та спільним семирічним сином, які живуть в АДРЕСА_2 та потребують його підтримки. Вважає, що довів своє виправлення та може бути умовно-достроково звільненим від подальшого відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого, який зроблений комісією державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122), ОСОБА_6 засуджений вироком Димитровського міського суду Донецької області від 15.02.2019 за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 71, 72 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 17.09.2018 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Початок строку відбування покарання: 09.11.2021, кінець строку відбування покарання: 04.12.2025.

Засуджений з 05.06.2021 по 08.07.2021 перебував в ДУ Бахмутська установа виконання покарань (№6), з 08.07.2021 по 11.01.2022 відбував покарання в ДУ Софіївська виправна колонія (№55), з 11.01.2022 по 17.05.2022 відбував покарання в ДУ Оріхівська виправна колонія (№88).

З 17.05.2022 по 19.07.2022 засуджений перебував в лікувальному закладі при державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), з 19.07.2022 по 02.08.2022 відбував покарання на дільниці карантину та розподілу державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122).

З 02.08.2022 засуджений відбуває покарання на дільниці ресоціалізації державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122), де працевлаштований до бригади з перепалювання деревини, роботу виконує вчасно та якісно, володіє професійно-технічною освітою за спеціальністю автослюсар та газо-електро-зварник.

В установі у відповідності до частини 5 статті 118 КВК України активно залучається до робіт з благоустрою, до таких робіт відноситься добре та не потребує контролю з боку адміністрації установи. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, активну участь в інших заходах соціально-виховного впливу, сумлінно дотримується трудової дисципліни.

За період відбування покарання засуджений порушував вимоги встановленого порядку відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності три рази та має три стягнення у вигляді 5 діб ДІЗО (13.10.2021), догани (26.07.2022), суворої догани (02.08.2022), які погашені у встановленому законом порядку, а також має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці у вигляді подяки (30.06.2023, 01.01.2024, 01.07.2024).

Умовно-достроковому звільненню підлягає по відбуттю 2/3 строку покарання 04.06.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК, призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Статтею 6 КВК передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Статтею 81 КК чітко передбачено, що засуджений своє виправлення доводить ставленням до праці та сумлінною поведінкою, не за певний період, а протягом всього строку відбування покарання, крім випадків, коли він за станом здоров`я не може бути працевлаштованим в установі.

Апеляційний суд оцінює поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, а не за окремий період та хоча загалом позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце, однак за вказаних вище обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення засудженого в даному випадку є передчасним.

При цьому суд апеляційної інстанції зважає також на доводи засудженого, що останній за власним бажанням залучався до навчального закладу установи та успішно закінчив курси Волонтерство під час війти, Психологічна реінтеграція ВПО, Соціальний працівника, про що має відповідні сертифікати, що свідчить про позитивні зміни в поведінці засудженого. Водночас засуджений в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 05.06.2021, за весь час мав три стягнення, які погашені, та лише три заохочення (30.06.2023, 01.01.2024, 01.07.2024), працевлаштований з 08 листопада 2023 року.

Вказані обставини підтверджують, що поведінка засудженого не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання та такі позитивні зміни свідчать, що останній тільки став на шлях виправлення і поки що не довів його.

Обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що за відсутності відомостей щодо системних заохочень, які б давали підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення, колегія суддів позбавлена можливості застосувати до ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення. Оскільки на даний час, це буде суперечити меті призначеного покарання, яке полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також положенням ст. 81 КК.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 81, 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4