У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000511 від 19 квітня 2024 року, який накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 761/15382/24

У С Т А Н О В И В:

У провадженні ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000511 від 19 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000511 накладено арешт на автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3

05 липня 2024 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000511 від 19 квітня 2024 року, який накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 761/15382/24.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явились.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість накладеного арешту підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року, яка набрала законної сили.

Крім того, відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням позиції представника власника майна, слідчим суддею встановлено, що на теперішній час, потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту з позбавленням права користування автомобілем «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , відпала.

Враховуючи зазначене, а також те, що на даний час відпала потреба в подальшому в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту, в частині заборони користування транспортним засобом, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування арешту в цій частині.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 173-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року, на автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , скасувати в частині заборони користування транспортним засобом, без скасування обмеження відчуження та розпорядження.

Передати ОСОБА_3 автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання з правом користуватися ним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1