Справа № 489/9307/24
кримінальне провадження
№1-кс/489/1184/24
УХВАЛА

06 грудня 2024 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

ВСТАНОВИВ

СД ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 16.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ст. 290 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб "MAN" р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.09.2021, які були вилучені 15.11.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; та на ключі від вищезазначеного транспортного засобу, які добровільно видав ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами, а тому з метою їх збереження, виникла необхідність в накладенні арешту.

Досліджуючи надані матеріали, у слідчого судді відсутні сумніви в тому, що вилучене під час огляду місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а тому є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК. Так, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документа.

Окрім того, з доданих документів вбачається, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ст. 290 КПК був рапорт дізнавача ОСОБА_4 , яким встановлено, що час огляду місця події 15.11.2024 проведено огляд транспортного засобу MAN д.н.з. НОМЕР_1 та виявлено що VIN має ознаки механічного втручання.

На підставі цього рапорту уповноваженою особою ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.

Однак, у випадку внесення відомостей до ЄРДР за статтею 290 КК України, обставина вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування належним чином не перевірена. Так, огляд транспортного засобу, за яким дізнавач дійшов висновку про наявність підстав для початку досудового розслідування на думку слідчого судді є виключно суб`єктивною думкою дізнавача та не містить у собі будь-яких висновків та мотивів, що давали б можливість вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, та як наслідок застосування заходів забезпечення цього кримінального правопорушення, в тому числі й з метою проведення відповідних експертиз. Додані до клопотання матеріали не містять відомостей про залучення при огляді транспортного засобу експерта або спеціаліста-криміналіста, висновок якого (хоча б попередній) вказував на невідповідність досліджуваного номеру кузовної деталі цього транспортного засобу.

Наявність у дізнавача відповідної кваліфікації, знань та навичок для проведення такого роду досліджень або наявності у нього відповідної освіти та повноважень на проведення огляду номерних деталей транспортного засобу та підтвердження чи спростування відповідності їх стандартам, що встановлені для них матеріали кримінального провадження також не містять.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей, щодо звернення уповноваженої особи ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області із будь-якими заявами до інформаційних реєстрів (баз) МВС України, з приводу наявності у ній відомостей про реєстрацію транспортного засобу, відомостей про реєстрацію і цих базах транспортного засобу з відповідним ідентифікаційним номером кузова, тощо, що надавало б можливість вважати що було вчинене кримінальне правопорушення, що і мало б стати у цьому випадку підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

За змістом пункту 1 частини третьої статі 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскільки, долучені прокурором до клопотання докази, та досліджені слідчим суддею матеріали в цілому не містять належних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення (за ст. 290 КПК України), що б могло слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема й шляхом накладення арешту на майно.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що прокурором під час розгляду клопотання частково доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно (свідоцтво про реєстрацію ТЗ), слідчий суддя, з метою збереження речових доказів, вважає наявними підстави для задоволення клопотання частково та накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.09.2021 на транспортний засіб "MAN" р/н НОМЕР_1 .

В решті відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя