УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

29 листопада 2024 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання слідчої СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Західного регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідча суддя

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що 02 жовтня 2024 року, близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в під`їзді АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ та який в подальшому продовжено, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, застосували відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилося у нанесенні ОСОБА_8 чотири удари в область голови та тулубу, та ОСОБА_9 один удар в область обличчя, після чого відкрито заволоділи належною ОСОБА_8 барсеткою чорного кольору, вартістю 800 гривень, із наявним в середині гаманцем чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 гривень та документи, що засвідчують особу потерпілого, а також належним ОСОБА_9 рюкзаком чорного кольору, вартістю 800 гривень.

Таким чином, своїми спільними умисними злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_8 фізичної та майнової шкоди у розмірі 3300 гривень, а потерпілому ОСОБА_9 фізичної та майнової шкоди в розмір 800 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вчинене в умовах воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, зокрема: результатами проведеного огляду місця події, який проводився 03 жовтня 2024 року в АДРЕСА_2 ; результатами проведеного огляду місця події, який проводився 03 жовтня 2024 року в АДРЕСА_3 ; показами потерпілого ОСОБА_9 ; проведенням впізнання із потерпілим ОСОБА_9 ; показами потерпілого ОСОБА_8 ; проведенням впізнання із потерпілим ОСОБА_8 ; проведеним слідчим експериментом із потерпілим; іншими матеріалами кримінального провадження.

03 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 04 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, слід звернути увагу на те, що одразу після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_5 зник з місця події, лише через деякий час був затриманий у порядку ст.208 КПК України працівниками ВКП Рівненського РУП та доставлений до Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області.

Можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що знаючи місце проживання потерпілих та свідка, підозрюваний ОСОБА_5 може шляхом умовлянь, вчинення тиску та /або будь-яким іншим чином вплинути на останнього, з метою зміни ним своїх показань про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Можливість підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що підозрюваний може перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що зокрема ОСОБА_5 , буду раніше судим, востаннє 17.09.2014 вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області за ст.393 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі та 10.02.2023 будучи звільненим від відбування призначеного судом покарання, належних висновків не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та через короткий проміжок часу повторно підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів проти власності в умовах воєнного стану.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задоволити.

Продовжити застосування раніше обраного до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, Автономної Республіки Крим, Джанкойського району, смт.Азовське, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у межах строку досудового розслідування, тобто 04.01.2025, без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА