Справа № 192/2528/24
Провадження № 1-в/192/458/24
Ухвала

Іменем України

07 листопада 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року, за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засуджений не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду подання належним чином причину неявки суду не повідомили.

Прокурор надав суду заяву в якій просив проводити розгляд подання у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував (а. с. 15-16).

Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд ознайомившись з поданням, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення двох кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме одна з яких 08 жовтня 2021 року крадіжка на суму 3672 грн. 00 коп.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння немає застосовуватися ст. 5 КК України.

При цьому в порядку передбаченому ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року, поглинуто покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року за вчинення 08 вересня 2021 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 901 грн. 00 коп.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню від покарання передбаченого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з чим в цій частині подання слід задовольнити, в іншій частині подання задоволенню не підлягає.

Щодо посилань прокурора про виключення з вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року посилання на вчинення крадіжки то суд зауважує таке.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Таким чином, суд першої інстанції під час вирішення питання передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, має лише право негайно звільнити засудженого від покарання або пом`якшити покарання і не наділений повноваженнями змінювати вирок суду, і тому вимога прокурора є грубим порушенням норм процесуального права, в тому числі ст. 9 КПК України та ч. 2 ст. 21 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

В задоволені іншої частини подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1