УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2558/24

Номер провадження 1-в/495/212/2024

15 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

27.06.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 4, ст. 357 ч. 1 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 2 років пробаційного нагляду, суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 30.09.2024 надійшло подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_5 , яке мотивоване наступним.

У Білгород-Дністровському районному відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 09.09.2024 перебуває на обліку громадянин ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4, ст. 357 ч. 1 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом крадіжки (банківська карта) та її використання заподіявши збиток потерпілому на загальну суму 620 гривень 00 копійок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон), встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Саме з цієї суми в Україні розраховують, у разі призначення, штрафи чи адміністративні покарання.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в 06.02.2024 в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна користуючись можливістю, що потерпіла знімаючи кошти залишила банківську картку в банкоматі вилучив картку з терміналу і користуючись тим, що картка була з чіпом безконтактного доступу тричі її використав заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 620 грн. 00 коп. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 вартість такого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто взимку 2024 року ця сума складала 3028 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала даної суми, то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, заволодіння чужим майном шляхом крадіжки вартістю до 3028 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_5 діяння, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Прокурор та представник органу пробації подання підтримали, просили задовольнити.

Засуджений не з`явився, повідомлявся.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно за ч. 1 ст. 357 КК України призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України інший більш м`який вид покарання у вигляді 2-х років пробаційного нагляду. На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 2-х років пробаційного нагляду.

Вирок набрав законної сили 30.07.2024.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни, крім іншого, до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаним законом визначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 «Дрібне викрадення чужого майна», вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення має не перевищувати двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За таких обставин, в разі викрадення майна на суму більшу, ніж два неоподатковані мінімуми доходів громадян, особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Згідно з вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2024 ОСОБА_5 , побачивши картку в банкоматі, користуючись тим, що його дії не будуть ніким помічені, намагався зняти кошти з банківської картки, яка належить потерпілій з терміналу. Після того, як йому не вдалося зняти кошти з терміналу, він вилучив карту з терміналу та пішов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та скориставшись тим, що банківська картка була з чіпом безконтактного доступу двічі розрахувався нею в вище зазначеному магазині, здійснивши покупки на суму 80 гривень та 362 гривні, потім пішов до магазину «Лук`янівський» який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснив покупку товару в зазначеному магазині на суму 178 гривень, розрахувавшись карткою, яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Отже, у сукупному майнова шкода потерпілій була завдана у розмірі 620,00 гривні.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1 514,00 грн. (3 028,00 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 514,00 х 2 = 3 028,00 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння (ч. 4 ст. 185 КК України) вчиненого ОСОБА_5 усунена, суд вважає, що подання слід задовольнити.

Разом з тим, ОСОБА_5 також був засуджений за вчинення кримінального правопорушення кримінальна карність якого ніяким законом не усунута, тому він має відбувати покарання за вказаним вироком суду (за ч. 1 ст. 357 КК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що відбуває покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1