У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 12.10.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив: надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять інформацію з обмеженим доступом, що перебувають у володінні Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю ознайомитися та зробити їх копії на електронні носії інформації, а саме: до записів з камер відеоспостереження Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо пересування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000876 від 12.10.2023р., в рамках якого повідомлено ОСОБА_4 про підозру в участі в злочинніи організації, а також у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах, що спричинило ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду на загальну суму 934 013 447 грн.

Зазначені дії кваліфіковані слідством за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Як зазначає в клопотанні захисник, 23.04.2024р. у Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 було викликано на побачення із особами, які представились оперуповноваженими Державного бюро розслідувань нібито для проведення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження.

Під час вказаного побачення оперуповноважені ДБР повідомили, що через певний період часу ОСОБА_4 буде викликано слідчим або прокурором для проведення його допиту як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Після цього, оперуповноважені у грубій формі висловили вимогу надати показання проти інших підозрюваних, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Оперуповноважені ДБР зазначили, що у разі надання таких показань ОСОБА_4 до нього буде застосовано нормальний запобіжний захід, наприклад, домашній арешт. А також зауважили, що при відмові «співпрацювати» він і надалі буде сидіти у СІЗО і це погоджено на найвищому рівні.

Сукупність вищевикладених фактів свідчать про незаконний тиск на ОСОБА_4 та спроби штучно сфабрикувати докази у справі, які не вдається отримати у законний спосіб.

Вищевказані методи збору доказів є недопустимими, адже в їх результаті слідство намагається отримати недостовірні та неправдиві показання, які у подальшому можуть призвести до притягнення до відповідальності невинуватих осіб.

Захисник зауважує, що запис з камер відеоспостереження ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надасть можливість: підтвердити інформацію щодо відвідувань ОСОБА_4 23.04.2024; встановити осіб, які відвідували ОСОБА_4 23.04.2024; підтвердити інформацію щодо тиску на ОСОБА_4 з боку правоохоронних органів; підтвердити інформацію про отримання доказів стороною обвинувачення, внаслідок застосування тиску до підозрюваного.

Таким чином, стороні захисту, необхідно отримати доступ до записів з камер відеоспостереження Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо пересування підозрюваного.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Представник особи, у володінні якого перебувають речі та документи, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання у встановленому КПК України порядку.

Заслухавши доводи захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

З клопотання адвоката ОСОБА_3 вбачається, що останній, в межах кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей, які перебувають у володінні Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З матеріалів клопотання вбачається, що заявник є стороною захисту, а тому може безперешкодно користуватись усіма правами, визначеними в КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) - ч.1 ст.159 КПК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно із статтею 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 цієї статті сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом

Частиною 3 статті 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

В свою чергу, стороною захисту підозрюваного не доведено, що відомості щодо пересування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містяться на записах з камер відеоспостереження Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, також з матеріалів клопотання не вбачається достатніх підстав вважати, що запитувані стороною захисту речі самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 132, 159, 161-166, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 12.10.2023 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 26.08.2024 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1