Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6987/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/499/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

05 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі заяву судді-доповідача ОСОБА_2 про самовідвід у судовому провадженні за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16.08.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до порядку, встановленого ст.35 КПК України, визначений такий склад колегії суддів для розгляду даного провадження : суддя - доповідач ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суддя доповідач ОСОБА_2 заявила самовідвід на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, посилаючись на те, що в межах даного провадження вона брала у часть в складі колегії суддів, та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.07.2024 було залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.06.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в межах даного провадження про арешт майна, власником якого є ОСОБА_10 без зміни. У зазначеному провадженні та даному провадженні йшлося про одне те й саме майно у межах того самого провадження, щодо якого суддею ОСОБА_2 в складі колегії суддів була висловлена певна позиція в ухвалі від 09.07.2024, що може викликати сумніви у її об`єктивності та неупередженості.

Заслухавши демку прокурора та представника власника майна з приводу заявленого самовідводу,колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вказані принципи закріплює і частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом…, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Положення цієї статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 р., відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Право на розгляд справи безстороннім судом є гарантією права на справедливий судовий розгляд.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (10.03.2010 р.) зазначено: «згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності…».

З огляду на викладене, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, а також уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді доповідача ОСОБА_2 при розгляді даного провадження задля його об`єктивного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 75, ст.81 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву судді доповідача ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю доповідача ОСОБА_2 від розгляду даного провадження, передавши його на повторний авторозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :