Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2751/24
Провадження № 1-кс/723/3462/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні будь-яких осіб не має, офіційно не працюючого, раніше не судимого

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000553 від 01.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон в умовах воєнного стану у період до 28.08.2023 року підшукали трьох осіб які бажали перетнути кордон України та Румунії, використовуючи автомобілі перевезли громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до місця розмежування державного кордону але були затримані працівниками прикордонного загону

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор, клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 в ході судового розгляду, клопотання не визнав посилаючись на те, що він інкримінований йому злочин не вчиняв, від органів досудового розхслідування не скривався і не буде скриватись. Розуміючи питання слідства просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання посилаючись на недоказаність ризиків зазначених в клопотанні. Крім цього просив застосувати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід у виді не цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 01.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000553 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

12 вересня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України в порядку вручення повідомлень у кримінальному провадженні, посередництвом сестри підозрюваного - ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_4 постановою слідчого було оголошено в розшук, оскільки останній не з`являвся на виклики до слідчого та був відсутній за місцем проживання, а ухвалою слідчого судді від 11.07.2024 року було надано длозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.10.2024 року ОСОБА_4 було затримано але на час розгляду клопотання строк затримання закінчився.

Виходячи із наданих суду матеріалів досудового розслідування, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається що вказані свідки впізнали ОСОБА_13 за пред`явленими фотознімками, як особу яка мала перевести їх через державний кордон України, слідчий суддя вбачає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_4 підозру від 12 вересня 2023 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому оцінюючи вказані докази, слідчий суддя знаходить їх на даний час, достатніми для висновку щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, оскільки слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, зважаючи нап. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», де Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить, що зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є можливим, з огляду на встановлені в суді обставини того, що підозрюваного було оголошено в розшук внаслідок відсутності його по місцю проживання та відсутності інформації у родичів про його місце проживання.

Не підтвердженим, в плані відсутності доказів, на думку слідчого судді є ризик щодо незаконного впливу підозрюваним на свідків. Жодних письмових доказів наявності такого впливу суду не надано, а у своїх показаннях свідки взагалі не показують про елементи такого впливу.

Можливість вчинення іншого кримінального правопорушення з обгрунтуванням в клоопотанні того, що підозрюваний матиме можливість здійснювати пошук осіб яких необхідно переправляти за межі України , також не знайшло свого підтвердження в суді. Підозрюваний є особою раніше не судимою, а можливість вчинення таких злочинних дій в суді ніякими доказами не доведено.

Крім цього зазначені в клопотанні ризики щодо можливості вчинення іншого злочину та впливу на свідків є не підтвердженими будь-якими іншими релевантними обставинами, які є необхідними в силу практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції, Томазі проти Франції та Мансур проти Туреччини, згідно якої ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, релевантних обставин, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Зазначення стороною захисту про непідтвердження всіх ризиків, які вказані в клопотанні, судом до уваги не приймається, оскільки таке твердження не доказано в судовому засіданні щодо ризику переховування від органів досудового розслідування.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Досліджуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що таких доказів суду не було надано ні в клопотанні ні в судовому засіданні, а вказівка в клопотанні про те, що орган досудового розслідування та прокурор, як процесуальний керівник вважають та переконані, що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, на думку слідчого судді є не підтвердженою.

Ні обґрунтованість підозри ні наявність ризиків ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити встановлений і підтверджений в суді ризик, оскільки всі зазначені в ст.176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні прокурор довів суду, що підозра повідомлена підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п.1 ч.1 ст.194 КПК України та існує ризик щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що відповідає обставині встановленій в п.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Однак, в суді не доведено обставину щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в клопотанні не враховано наявність у підозрюваного місця постійного проживання. Він позитивно характеризується по місцю проживання. Проживає з матір`ю, є молодою людиною, раніше не судимою, а відповідно має стійкі соціальні зв`язки.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленого в суді ризику.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на підозрюваного слід покласти певні обов`язки і що домашній арешт в такому випадку має бути не цілодобовим.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний час доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_4 , слід розуміти будинок АДРЕСА_1 із всіма належними до нього будівлями і спорудами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого та прокурора в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, відмовити за недоведеністю всіх обставин встановлених в ч.1 ст.194 КПК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати будинок АДРЕСА_1 в нічний перод часу з 20, 00 години вечора до 06,00 години ранку, строком на два місяці.

Покласти, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

-прибувати до слідчого в кримінальному провадженні, прокурора або суду з визначеною ними періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватися від спілкування з свідками кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення. Строк дії ухвали два місяці, які слід рахувати з 09 жовтня 2024 року.

Ухвалу передати для виконання до відділення поліції № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення а підозрюваним з часу вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_14