НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2024 року ЄУ № 322/924/23 (Провадження № 1-в/322/34/24)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Червоноградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 липня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн,

встановив:

18.07.2024 до суду надійшло зазначене подання.

В обґрунтування подання зазначено, таке.

Вирок набрав законної сили 15.08.2023 і надійшов до уповноваженого органу пробації 28.08.2023.

Станом на 15.09.2023 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

Інформації про причини невиконання вироку суду протягом місяця уповноважений орган з питань пробації не мав.

В ході перевірки встановлено що ОСОБА_3 за період з ІІ кварталу по ІІІ квартал 2023 року отримував дохід в ВЧ НОМЕР_1 .

11.07.2024 працівниками РС здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , де проживає батько засудженого ОСОБА_4 , який повідомив, що його син воює, де саме йому не відомо, інколи телефонує з різних номерів мобільних операторів.

Виходячи з наведеного, посилаючись на положення ст.26 КВК України ініціатор подання просила розглянути питання про заміну ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

У судове засідання представник органу пробації, прокурор і засуджений не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Прокурором подавалась заява про участь в судовому засіданні в режимі відоконференції, втім останній, через низьку якість Інтернету (про, що повідомив суд в не процесуальний спосіб, телефоном), не зміг прийняти участь в судовому засіданні. Ініціатор подання і засуджений причини неявки не повідомили.

Вказані обставини відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, не перешкоджають розгляду подання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст.107 КПК України.

Дослідивши подання, матеріали провадження суд дійшов таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_3 на момент ухвалення обвинувального вироку проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Зі змісту листа Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону №04/11-182 ВИХ-24 від 03.05.2024 випливає, що ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину про, що повідомлено відповідні правоохоронні органи.

Проведеними органом пробації заходами, місце знаходження ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 4 частини другої статті 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 52 КК України визначено, що ухилення від покарання, призначеного вироком суду, має наслідком відповідальність, передбачену статтями 389 та 390 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років. У разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: 1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення нетяжкого злочину; 2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; 3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.

За правилами ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Із системного аналізу ч.5 ст.52, ч.5 ст.53, ч.1 ст.389 КК України та ст.26 КВК України випливає, що заміна штрафу іншим видом покарання допускається лише тоді, коли несплата штрафу обумовлена наявністю у засудженого об`єктивних чинників (не пов`язаних з його протиправною поведінкою), які дійсно виключають можливість виконання призначеного покарання (відсутність роботи, заробітної плати, грошових заощаджень тощо) і свідчать про матеріальну (фінансову) неспроможність засудженого сплатити штраф. За відсутності у засудженого зазначених об`єктивних чинників, несплата штрафу має розцінюватися як ухилення від сплати штрафу.

Зі змісту подання органу пробації та доданих до нього матеріалів випливає, що засуджений мав можливість повністю або частково сплатити штраф, адже отримував дохід, проте не зробив цього.

Отже, вирішити питання про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи у даному випадку неможливо з огляду на наявність обставин, що можуть свідчити про ухилення засудженого від сплати штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подання органу пробації є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369 - 372, 392, 532, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання заступника начальника Червоноградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт ОСОБА_3 , відмовити.

Повідомити прокурора про наявність обставин, що можуть свідчити про ухилення засудженого ОСОБА_3 від сплати штрафу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1