Провадження № 1-кс/756/2022/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2021 року за № 0000149, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борушківці Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть клопотання

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави шляхом покладення на нього обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2021 року за № 0000149, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2024 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразового продовжувався, востаннє - ухвалою слідчого судді від 08 липня 2024 року.

Підозрюваним 16 липня 2024 року була внесена застава у визначеному згаданим рішенням розмірі, у зв`язку з чим його було звільнено з-під варти.

У теперішній час, на думку прокурора існують ризики, які виправдовують необхідність покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ІІ. Позиція учасників провадження

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів та уточнив прохальну частину клопотання, доповнивши обов`язок не залишати межі Київської області також територіями Чернігівської та Житомирської областей з урахуванням позиції захисту.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що покладення на нього вказаних у клопотанні обов`язків є засобом тиску з боку сторони обвинувачення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підозрюваного.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно зі ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2023 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

18.10.2023 ухвалою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2023 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного.

Ухвалами слідчих суддів від 25.10.2023, 20.12.2023, 25.01.2024, 20.03.2024, 15.05.2024, 08.02.2024 строк дії запобіжного заходу продовжувався.

16.07.2024 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням визначеної застави в розмірі 3 633 600 гривень.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Як зазначено у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023, кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_4 за таких обставин.

У період з травня 2020 року по липень 2022 року на території міста Києва, міста Харкова та інших міст діяла злочинна організація, яка організувала надання послуг ДРТ «Сурогатне материнство» громадянам іноземних держав всупереч вимогам наказу Міністерства охорони здоров`я від 09.09.2013 № 787, які не мали на те медичних показань та не відповідали вимогам п. 6.1. та п. 6.2. наказу, внаслідок чого фактично відбувалась реалізація малолітніх дітей громадянам інших держав, під прикриттям нібито використання допоміжних репродуктивних технологій. Вказана злочинна організація тривалий час незаконно збагачувалась за рахунок програм комерційного сурогатного материнства, члени якої вербували людей (сурогатних матерів), з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану таких потерпілих.

Організували таку діяльність директор Приватного підприємства «Медико-інформаційний центр сурогатного материнства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 та директор ТОВ «Медичний центр «Натівіта» ОСОБА_4 , які залучили до злочинної організації ще 10 інших учасників.

Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні матеріалами, зокрема:

- протоколами допиту потерпілих, які повідомили про обставини участі у програмі сурогатного материнства та одержання за це винагороди;

- протоколами допитів працівників медичного центру «Натівіта», які повідомили обставини функціонування зазначеної програми у центрі під керівництвом ОСОБА_4 ;

- відомостями Державної прикордонної служби України щодо переміщення через державний кордон осіб-іноземців.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до особливо тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Під час оцінки ризику впливу на потерпілих та свідків слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності цього ризику. Окремо на користь цього висновку свідчать надана прокурором заява ОСОБА_7 про здійснення щодо неї тиску з боку ОСОБА_4 .

Також враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає доведеними ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.9. Щодо наявності підстав для покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, установлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення. Зокрема, прокурор просив покласти такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі Київської, Чернігівської та Житомирської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах двох місяців.

За таких підстав клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах дії запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого до нього ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2024 року у справі № 756/8498/24, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі Київської, Чернігівської та Житомирської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Термін дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначити два місяці, тобто до 05 листопада 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1