КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000943 від 24 листопада 2023 року та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повернуто їх скаргу на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000943 від 24 листопада 2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення в порядку ст. 117 КПК України, що, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просять її скасувати та повернути справу в першу інстанцію для розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 08 січня 2024 року __________________________________________

Справа №11-сс/824/4878/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

ними було подано клопотання до ДБР за вх. № КО-133 від 08 січня 2024 року, в тому числі і до ГПУ на бездіяльність слідчого ОСОБА_12. За цей період була винесена задовільна ухвала по аналогічним їхнім клопотанням, які вони подавали до слідчого, який майже 10 місяців саботує розслідування у кримінальному провадженні №0000943.

Слідчий, не розібравшись з матеріалами справи, не викликавши їх на ознайомлення зі справою, виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000943, тому вони звернулися за захистом своїх прав до Шевченківського районного суду м. Києва, але розгляд справи відбувся без їх участі, хоча вони бажали бути присутніми, але часті повітряні тривоги, збій транспорту, відключення світла не надали їм можливості потрапити на засідання. Крім того, ОСОБА_5 офіційно є потерпілою від вибухів. В скарзі вони просили продовжити терміни подачі скарги на підставі цих пояснень.

Також зазначають, що злочини вчинено відносно них особисто, а тому ними було подано клопотання про визнання їх потерпілими в рамках кримінального провадження № 0000943, як того вимагає ст. 214 КПК України. Їм усім завдана і продовжується завдаватися як моральна, так і матеріальна шкода тими особами, про злочини яких вони повідомляли.

В заяві про злочин було вказано прізвища виконавців злочинів, але їх не вказано у витягу, що свідчить не лише про неповагу уповноважених слідчих ДБР до рішення судів, а і про небажання слідчого проводити слідство, вбачається явний конфлікт інтересів по своїм колегам з інших силових структур.

Щоб розібратися в усьому треба було судді ОСОБА_9 винести зобов`язальну ухвалу по справі № 761/20301/24 від 03 червня 2024 року та скасувати постанову слідчого ОСОБА_12, щоб слідчі, дотримуючись ст. 214 КПК України, зробили уточнення до витягу, видали пам`ятки потерпілих.

Звертають увагу, що скарга ними подана 31 травня 2024 року, а ухвала винесена на дату 03 червня 2024 року. Через відключення світла не працює Viber. СМС з повідомленням про засідання отримано заднім числом.

При цьому зазначають, що по аналогічному кримінальному провадженню існують ухвали різних судів м. Києва, в яких одні і ті ж виконавці службового злочину.

Скаргою по справі № 761/20301/24 вони просили Шевченківський суд в кримінальному провадженні № 0000943 скасувати постанову про закриття кримінального провадження та зробити уточнення до витягу і видати їм пам`ятку потерпілих. Однак слідчий суддя, просто із-за перевантаження судів скаргами, не побачив клопотання про продовження строку і допустив технічну помилку при винесені рішення, що підлягає скасуванню. Слідчий суддя не дослідив причини пропуску терміну подачі скарги і сталася технічна помилка у винесенні рішення. Ухвала не узгоджується з тими вимогами, які зазначені по «Узагальненню судової практики від 12 січня 2017 року» у виконанні ОСОБА_10 і ОСОБА_11 по питанням статусу потерпілого.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою копії.

Таким чином, перебіг строку на оскарження рішення слідчого, прокурора чи дізнавача починається саме з моменту отримання особою копії цього рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону строк підлягає поновленню за умови його пропуску з поважних причин.

Як вбачається з позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13 липня 2017 року по справі № 5-117кс(15)17, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, 31 травня 2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000943.

При цьому у скарзі заявники вказали, що копія постанови була їм направлена звичайним листом 10 травня 2024 року або 16 травня 2024 року і отримана 24 травня 2024 року, та просили поновити строк на її оскарження.

Разом з тим жодних доказів на підтвердження наведених обставин слідчому судді надано не було, хоча вимогами кримінального процесуального закону передбачено, що особа, якою подана скарга в порядку ст. 303 КПК України, має не лише подати клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, дізнавача, а і довести поважність причин, які завадили своєчасному зверненню з такою скаргою.

Надані суду матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення заявників, існування інших перешкод чи труднощів, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Посилання апелянтів на повітряні тривоги, відключення світла, тощо, виходячи з проміжку пропущеного строку на оскарження рішення слідчого, колегія суддів вважає непереконливими.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пропущеного строку на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року.

Ті обставини, що вирішення питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови слідчого відбулося без участі заявників, не суперечить нормам КПК України, з огляду на вимоги ст. 306 КПК України, яка передбачає їх обов`язкову участь лише під час розгляду такої скарги по суті.

Спростовуються наданими суду матеріалами, зокрема оскарженим рішенням, твердження апелянтів, що висновки слідчого судді щодо підстав для повернення скарги є наслідком великого навантаження у роботі судді, який не помітив клопотання про поновлення пропущеного строку та допустив технічну помилку, зазначивши в ухвалі, що скарга підлягає поверненню.

Відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення слідчого було предметом розгляду в суді першої інстанції, що і послугувало підставою для повернення поданої скарги.

Також доводи на обґрунтування своєї позиції слідчий суддя навів у мотивувальній частині ухвали.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження та повернення їх скарги на вказане рішення слідчого є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому слід зауважити, що особи, які подали скаргу, не позбавлені можливості оскаржити постанову слідчого про закриття кримінального провадження, подавши належним чином вмотивоване клопотання про поновлення строку на її оскарження та надавши докази на підтвердження наведених обставин поважності причин, які завадили своєчасному зверненню з такою скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000943 від 24 листопада 2023 року та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повернуто їх скаргу на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, від 30 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000943 від 24 листопада 2023 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3