Провадження №: 1-кп/336/1233/2024
У Х В А Л А

іменем України

04 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

заучастю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 в режимі відеоконференцзв`язку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою

відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч .2 ст. 121 КК України.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідними судовими рішеннями вказаний запобіжний захід продовжувався. Останній раз ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2024 продовжений до 07.11.2024 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла підтримала прокурора.

Обвинувачений не мав заперечень проти клопотання прокурора.

Захисник зазначив, що наразі відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак адвокат пов`язаний із позицію підзахисного, тому покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2024, обираючи запобіжний захід слідчий суддя визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, існування ризиків, визначених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність більш м`яких заходів для запобігання цим ризикам.

Продовжуючи запобіжний захід 05.08.2024 слідчий суддя визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 122 КК України, підтвердив наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність більш м`яких заходів для запобігання цим ризикам.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінюючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК суд вважає, що заявлені ризики продовжують існувати, їх рівень суттєво не зменшився.

Так, продовжує існувати ризик незаконного тиску на свідків у кримінальному провадженні, адже останні ще не допитувалися перед судом.

Суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що спричинили смерть потерпілої, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, ризик переховування від суду продовжує існувати.

Отже, беручи до уваги мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку про збереження на даний час суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, що відповідає положенню ч. 3 ст. 197 КПК України, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів, що призвели до загибелі людини, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає заставу як альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 02 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1