14.10.2024
Справа № 642/165/21
Провадження № 1-в/642/166/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , -

встановив:

начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду із поданням про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18.01.2021 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що 19.02.2021 року Холодногірський районний відділ філії Державної установи «Центр пробацїї» в Харківській області отримав на виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року, згідно якого гр. ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_4 до Холодногірського РВ філії ДУ «Центр пробацїї» в Харківській області не прибув, з умовами та порядком відбування покарання не ознайомлений, з 17.03.2021 року перебуває в місцях позбавлення волі.

08.08.2022 року гр-н ОСОБА_4 був засуджений Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі за кримінальні правопорушення вчинені в період з 01.02.2021 по 26.11.2021 року.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2024 року, постановлено вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року виконувати окремо.

Згідно відомостей УІАП ГУНП в Харківській області від 05.08.2024 року громадянин ОСОБА_4 з 04.10.2022 року відбуває покарання в ДУ «Олексїївська виправна колонія №25».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - вразі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1, ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Згідно ст. 152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання». Однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Отже, оскільки, повторний злочин гр-н ОСОБА_4 вчинив 26.11.2021 року, строки давності виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року сплинули 26.11.2023.

Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України просили звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, оскільки відбуває покарання в ДУ «Олексїївська виправна колонія №25», про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, та прокурор в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Згідно ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає його таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 18.02.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1, ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Перебіг строку давності за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року переривався.

08.08.2022 року гр-н ОСОБА_4 був засуджений Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі за кримінальні правопорушення вчинені в період з 01.02.2021 по 26.11.2021 року.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2024 року, постановлено вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року виконувати окремо.

Згідно відомостей УІАП ГУНП в Харківській області від 05.08.2024 року громадянин ОСОБА_4 з 04.10.2022 року відбуває покарання в ДУ «Олексїївська виправна колонія №25».

Оскільки, повторний злочин гр-н ОСОБА_4 вчинив 26.11.2021 року, строки давності виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року після переривання сплинули 26.11.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року), ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку може бути підтверджена лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Факт ухилення засудженим від відбування покарання судом не встановлено.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 закінчився, перевіривши матеріали особової справи, суд вважає за можливе задовольнити подання і звільнити засудженого від покарання.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді громадських робіт призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення шляхом подачі апеляції до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1