ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.08.2024 за вих. №30/08/2024-1,-

ВСТАНОВИВ:

Голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1 ним, з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» на офіційну електронну пошту Вінницької обласної прокуратури було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень. Однак, Вінницька обласна прокуратура, в порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесла відомості про кримінальні правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не розпочала досудове розслідування та не надала йому, як заявнику, витяг з ЄРДР, а тому він звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

В судове засідання голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не з`явився, у своїй скарзі просив розглянути справу без його участі.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій заперечував проти задоволення скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1, з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» на офіційну електронну пошту Вінницької обласної прокуратури подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень.

Так, за змістом заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, керівництво Кабінету Міністрів України, посадові особи Міністерства енергетики України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Державного агенства відновлення та розвитку інфраструктури України та територіальні управління вказаного агенства вступили у злочинну змову з посадовими особами АТ «Укрексімбанк» та Державної казначейської служби України з метою не виплат грошових коштів ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» за виконані роботи по захисту енергетичних об`єктів. Вказані грошові кошти, які надійшли в рамках міжнародної допомоги для проведення робіт по захисту об`єктів енергетичної інфраструктури України, активно використовуються АТ «Укрексімбанк» в комерційних цілях, з метою отримання прибутку.

Особа, яка подала скаргу, вважає, що такі діяння містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Однак, відомості за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1 уповноваженою особою Вінницької обласної прокуратури до ЄРДР внесені не були.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Поряд з цим, слід зазначити, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18), у якій зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слід також зазначити, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Як уже зазначалось, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки за тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції Верховного Суду.

Твердження ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер. Відомості, про які зазначає голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 , є лише його припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, обставин ймовірного вчинення вищезазначеними особами, наведених у заяві злочинів, або ж будь-якої їх причетності до таких, ні у заяві, ні у скарзі ОСОБА_3 взагалі не зазначено. Самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1 достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинені кримінальні правопорушення, відповідно у прокурора не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30 серпня 2024 року за вих. №30/08/2024-1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_1