пр. № 1-кп/759/1738/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002810 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Запорізької області, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.09.2024 о 08 годині 10 хвилин, усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, який Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, прибув до ЗДО КТ АДРЕСА_3 , де робив ремонт підвального приміщення. ОСОБА_3 шляхом вільного доступу зайшов до підсобного приміщення, де помітив на столі ліхтарі та акумулятори, що заряджались та які він вирішив таємно викрасти. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: зарядний пристрій Dnipro-M FC-230, вартістю 806 грн. 72 коп.; 2 акумуляторні батареї Dnipro-M BP-240 4 Аг, загальною вартістю 4255 грн. 84 коп.; 2 акумуляторні ліхтарі Dnipro-M DCL-201 (без АКБ та ЗП), загальною вартістю 4062 грн., а всього майна на суму 9124 грн. 56 коп. Заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, разом з викраденим майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 04.09.2024 о 08 годині 10 хвилин прийшов до ЗДО КТ АДРЕСА_3 , де він робив ремонт у підвальному приміщенні. Побачив у вказаному підвальному приміщенні на столі ліхтарі та акумулятори, що заряджались. Він переконався, що за ним ніхто не спостерігає, взяв вказане майно, сховав та пішов між будинки, що по АДРЕСА_4 . З вартістю викраденого майна погоджується. Завдану шкоду відшкодував в повному обсязі. Крадіжку майна вчинив, оскільки за виконану роботу з ним не розрахувався потерпілий. Про вчинене шкодує.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу винного, який є соціально адаптованою особою, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Крім того, суд враховує позицію потерпілого, який претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має у зв`язку із відшкодуванням йому шкоди у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , а також те, що закон визначає принцип індивідуалізації покарання, а правова держава, вважаючи покарання передусім виправним, превентивним засобом, використовує не надмірні, а лише необхідні і зумовлені загальною метою заходи, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наведених вище, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, а також під час судового розгляду, його відношення до вчиненого та зроблені ним висновки, а також зважаючи на те, що до ОСОБА_3 у ході досудового розслідування було застосоване попереднє ув`язнення, де він перебував більше двох місяців, під час якого останній усвідомив неправомірність своїх дій, також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає ефективним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 - скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази: зарядний пристрій Dnipro-M FC-230, 2 акумуляторні батареї Dnipro-M BP-240 4 Аг, 2 акумуляторні ліхтарі Dnipro-M DCL-201 (без АКБ та ЗП), які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1