Провадження № 1-кс/734/622/24 Справа № 734/3740/24
У х в а л а

іменем України

22 серпня 2024 року смт Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали суду в смт. Козелець клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000326, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньо освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 08.12.2022 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000326, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, звернувся слідчий у кримінальному провадженні - заступник начальника СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання зокрема наступним.

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 (смт. Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, за процесуального керівництва Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2024 № 212-РС солдата ОСОБА_4 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

20.08.2024 поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (смт. Козелець) Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (смт. Козелець) Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_8 виконували свої службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» та посадовими інструкціями, відповідно до розстановки нарядів відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, перебуваючи на добовому чергуванні у складі патрульного екіпажу «Фауна-200», на території Козелецької територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

20 серпня 2024 року близько 22 години 10 хвилин, з метою забезпечення виконання завдань поліції, у порядку, визначеному Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 №357, реагуючи на отриману інформацію про правопорушення, пов`язане із застосуванням домашнього насильства, вчинене на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вказаний наряд патруля на службовому автомобілі марки «Skoda» модель «Octavia», з реєстраційним номерним НОМЕР_2 , прибув за вказаною вище адресою, де було виявлено військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 .

В подальшому, 20 серпня 2024 року близько 22 години 40 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу та виконують службові обов`язки, оскільки на місце події прибули за його викликом у складі наряду на службовому автомобілі та перебували у поліцейському однострої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, з мотивів порушення нормальної діяльності правоохоронного органу, підриву його авторитету та перешкоджання законній діяльності працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, які полягали у здійсненні своєчасного реагування на заяву ОСОБА_4 з приводу домашнього насильства та превентивної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, діючи з прямим умислом, демонструючи зухвалість, спровокував з поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 словесний конфлікт, після чого, висловив у бік ОСОБА_7 погрозу насильством, яка полягала уинамірі нанести йому удар викруткою в голову, після чого, у зв`язку з виконанням ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, розвиваючи події від погрози застосування насильства до його безпосереднього застосування, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, з мотивів явної неповаги до авторитету працівників правоохоронного органу, тримаючи у правій руці викрутку, наніс два удари правою рукою в область лівої частини голови та вуха ОСОБА_7 , а саме: перший удар викруткою у ліву сторону захисного шолому поліцейського, а другий удар правою рукою, в якій тримав викрутку, в область лівого вуха, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого вуха, які відносяться до легких тілесних ушкоджень,

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Старокостянтинів Хмельницької області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 08.12.2022 вироком Козелецького районного суду Чернігівської області за ч. 4 ст. 185, 75 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця події від 21.08.2024;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

протоколом огляду відеозапису від 21.08.2024;

медичною довідкою № 1870;

речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення є достатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На даний час є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Крім цього ОСОБА_4 08.12.2022 судимий Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185, 75 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того ОСОБА_4 10.08.2024 самовільно залишив військову частину де проходить службу.

Також на цей час через військові дії російської федерації частина території України є тимчасово окупованою та не підконтрольна органам державної влади, що може надати підозрюваному ОСОБА_4 можливість переховуватися на вказаній території.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на потерпілого та свідків, які вже надали викривальні показання щодо вчинення ним вказаного злочину, а також враховуючи те, що серед осіб, які підлягають допиту як свідки буде його дружина, яка під впливом ОСОБА_4 шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства може змінити або не надавати викривальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що у свою чергу може призвести до неможливості притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину під час якого заподіяв тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. Також вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, знову вчинив кримінальне правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до ОСОБА_4 не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, так як ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо.

Запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки ОСОБА_4 не надав стороні обвинувачення та суду будь-які відомості про заставодавців, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок.

Домашній арешт, як альтернативний запобіжний захід, не може бути застосований у зв`язку із можливістю впливати на свідків у кримінальному провадження, серед яких дружина ОСОБА_4 , а також вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування.

Враховуючи наведені обставини, обґрунтованість підозри, характер і тяжкість злочину, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що він не хотів цього робити, хоче перебувати вдома, буде з`являтися за викликом.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні пояснив, що злочин в якому підозрюється його підзахисний є злочином невеликої тяжкості, підозрюваний є військовослужбовцем, проходить лікування з посттравматичним розладом і тому можливо застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження (стаття 177 КПК). Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Необхідно зауважити, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом доказування «обґрунтована підозра»).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox,CampbellandHartleyv.theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04)).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, у вигляді домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання - не зможе запобігти викладеним ризикам.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, наданими стороною обвинувачення доказами доведені ті обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке він скоїв під час іспитового строку.

Вказані докази є належними та допустимими, так як надані відповідно до вимог та правил ст. 184 КПК України, а саме є копіями матеріалів доданими до клопотання, якими відповідно п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, слідчий обгрунтовує доводи клопотання.

Тому є достатні підстави вважати, що при обранні відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, але не більше строку досудового розслідування

Виходячи з вимог ст. 197, ч. 2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слід рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 21 серпня 2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинене із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000326, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , обчислювати з 21 серпня 2024 року по 19 жовтня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали в повному обсязі.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 27 серпня 2024 року о 12 годині 30 хвилин в залі судових засідань Козелецького районного суду Чернігівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_9