Дата документу 31.10.2024Справа № 643/5413/18
Провадження № 1-кп/554/103/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження №0001227, №0004313, №0000596, №0005736, №0002177, №0001114 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року, на виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», з Московського районного суду м.Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави надійшли матеріали об`єднаного кримінального провадження №0001227, №0004313, №0000596, №0005736, №0002177, №0001114, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор надала клопотання про закриття кримінального провадження №0005736 та №0002177 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 КК України (щодо епізодів від 21.10.2019 року та від 30.06.2020 року), у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024).

Обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на судовий розгляд у загальному порядку.

Обвинувачений та захисник підтримали клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правом на участь в судовому засіданні не скористались,надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 185 КК України, а саме:

- 21 жовтня 2019 року приблизно о 13 год 35 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Дніпро-М», за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, 13, підійшов до касового столу, де ОСОБА_8 залишив без нагляду свій мобільний телефон «HUAWEIY 5» на столі, розташованому у даному магазині, та побачивши даний мобільний телефон, діючи повторно, згідно раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон «HUAWEIY 5» - згідно висновку товарознавчої експертизи № 23899 від 08.11.2019 вартістю 1909,78 грн, що належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на власну користь та розпорядившись ним у подальшому на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1909,78 грн;

- 14 червня 2020 року приблизно о 14 год 00 хв ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи на пляжі Журавлівського водосховища в м.Харкові, таємно, шляхом вільного доступу, взяв із покривала, на якому знаходились особисті речі потерпілого ОСОБА_7 та інших осіб, мобільний телефон Meizu М6 Т 16GB, 1МЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 149 від 18.06.2020 вартістю 1450,00 грн, після чого покинув місце вчинення злочину. Однак, коли ОСОБА_4 намагався вимкнути мобільний телефон приблизно в 10-15 метрах від місця вчинення злочину, він був затриманий потерпілим ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_10 міг спричинити ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1450 грн.

Дії, які інкримінуються ОСОБА_4 за вказаними епізодами кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2019 становить 1921 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на 2019 рік становить 960,50 грн, а два неоподатковуваних мінімуми становить 1921 грн.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2020 становить 2102 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на 2020 рік становить 1051 грн, а два неоподатковуваних мінімумів становить 2102 грн.

Отже, крадіжка майна у 2019 році вартістю до 1921 грн включно та у 2020 році до 2102 грн включно, є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначене також узгоджується з положеннями ч.1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, отже, поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1ч.1 або п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 479-2КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченоїп.4-1ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого майна за епізодом вчиненим у 2019 році становить 1909,78 грн та за епізодом вчиненим у 2020 році становить 1450 грн., то діяння, що інкримінуються обвинуваченому, станом на день розгляду провадження судом, і з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ, ст.5 КК України, підлягають кваліфікації як адміністративні, а не кримінальні правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Тому, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченого та захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за епізодами від 21.10.2019 року та від 30.06.2020 року слід задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає необхідним направити до уповноваженого органу поліції копію даної ухвали для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

Крім того, у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25 червня 2020 року, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження №0005736, №0002177 (щодо епізодів від 21.10.2019 року та від 30.06.2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Копію даної ухвали направити до Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

Судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження №0001227, №0004313, №0000596, №0001114 (щодо епізодів від 02.03.2018 року, від 31.07.2018 року, 03.02.2019 року, 02.10.2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень,, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України продовжити.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальних провадженнях №0005736, №0002177 (щодо епізодів від 21.10.2019 року та від 30.06.2020 року), віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України, а саме:

- мобільний телефон Meizu М6 Т 16GB, 1МЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 повернути власнику;

- CD+R диск з відеозаписом зберігати при матеріалах справи.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25 червня 2020 року, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.10.2024 року о 16.00 год.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави ОСОБА_1