КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3900/2024 Категорія: ч. 5 ст. 407 КК України
ЄУН: 363/3166/23 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000357, внесеному до ЄРДР 7 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року,

за участю учасників апеляційного розгляду:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернутий прокурору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що, виходячи зі змісту ухвали суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам, закріпленим у статті 291 КПК України, оскільки у ньому є посилання на те, що ОСОБА_6 підозрюється. Однак, з таким висновком суду неможливо погодитись, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам вказаної статті та містить відомості про місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження. Формулювання обвинувачення, як і весь текст обвинувального акту містить інформацію про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Однак, підставою для повернення такого акту стало допущення прокурором описки в одному слові по тексту, а саме, помилкове зазначення статусу обвинуваченого, як «підозрюваного» лише в одному місці, під час опису правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Допущення описки в одному слові (за відсутності будь - яких інших описок по тексту, що можуть унеможливити розуміння суті та формулювання обвинувачення та призначення обвинувального акту до розгляду) не може впливати на розуміння змісту документа у цілому, та, як наслідок, тягнути за собою наслідки у виді повернення обвинувального акту в цілому.

Можливість виправлення описки прокурором на стадії вирішення питання призначення обвинувального акту до судового розгляду чинним законодавством не передбачена, відтак, прокурор при проведенні підготовчого розгляду повідомив про наявність в нього клопотання про виправлення допущеної описки, яке він хотів в подальшому подати до суду, однак вказана інформація судом до уваги прийнята не була.

Такий формалізований підхід призводить до затягування судового розгляду в майбутньому, так як право виправити описку для суду є процесуально закріпленим, однак щодо органів прокуратури КПК України, у вирішенні цього питання, містить прогалину.

Жодних імперативно закріплених норм щодо неможливості призначення обвинувального акту у зв`язку з допущенням прокурором описки КПК не містить, відтак при прийнятті відповідного рішення суд має виходити з об`єктивної оцінки ситуації, що склалась. Тому прокурор вважає, що допущення описки у одному слові жодним чином не може вплинути на сприйняття суті обвинувачення.

Однак суд, заслухавши позицію учасників провадження (в тому числі сторони захисту та обвинувачуваного), які не заперечували проти призначення справи до розгляду та у яких не виникло жодних питань з приводу зрозумілості, ясності та точності обвинувачення, повернув відповідний обвинувальний акт прокурору.

Враховуючи все вищевикладене, прокурор вважає, що суд першої інстанції в порушення ст. 314 КПК України, маючи всі підстави для призначення справи до судового розгляду, дійшов до переконання повернути обвинувальний акт прокурору, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений, повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Зважаючи на позицію прокурора та захисника, положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, захисника, який покладався на розсуд суду, при цьому вказавши, що вони просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також додатково надані прокурором докази на підтвердження своєї позиції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні прокурору, суд першої інстанції послався в ухвалі на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, обґрунтовуючи ухвалу тим, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду, враховуючи таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

В оскаржуваній ухвалі не вказано, яким чином вказівка в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, перешкодила суду призначити обвинувальний акт до судового розгляду, з врахуванням ще й тих обставин, що і захисник, і обвинувачений просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а згідно з п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України - дату та місце його складення та затвердження.

За змістом обвинувального акту встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357, внесеному до ЄРДР 7 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить всі передбачені законом відомості, у тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому на ас. 5 міститься формулювання обвинувачення та положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність, в яких зазначається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Таким чином під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення, - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернутий прокурору - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4