У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 рік м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання cтаршого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, які зберігаються у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в якому вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що з громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миколаїв, , з червня по серпень 2024 року на виконання завдань представника фсб рф здійснював за грошову винагороду збір інформації щодо місць розташування військових об`єктів у м. Миколаїв, та передавав цю інформацію вказаним представникам через мобільний месенджер телеграм, використовуючи мобільний термінал з IMEI: НОМЕР_1 з номером телефону: НОМЕР_2 , чим завдав шкоду обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України, та надав допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Так, 24.10.1945 набув чинності Статут ООН, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено дану організацію. До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, усі Члени зазначеної організації утримуються у своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09.12.1981 про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (ХХ) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплені обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців або посилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у ст.ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974 серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, хоч би який тимчасовий характер вона не мала, що є результатом такого вторгнення або нападу або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські чи повітряні сили чи морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з державою, що приймає, порушуючи умови, передбачені в угоді або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівносильно наведеним вище актам, або її значну участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового або іншого характеру не можуть бути виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили або загрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання суперечок та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництву у Європі від 01.08.1975, який був підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Відповідно до п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 російська федерація, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні свої зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництву у Європі від 01.08.1975 поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою або її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що жодна їхня зброя ніколи не використовуватиметься проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до п.п. 3, 8 Меморандуму про підтримання миру та стабільності у Співдружності Незалежних Держав від 10.02.1995, укладеного між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів одна одної та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їх непорушність, а також вирішувати всі суперечки, що виникають з питань кордонів та територій, лише мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо вони виникнуть; не встановлювати із нею політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій та комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічну, фінансову, військову та іншу допомогу.

Відповідно до положень Статуту ООН та зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки та співробітництву в Європі, Україна та російська федерація 31.05.1997 уклали Договір про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом російської федерації № 42-ФЗ від 02.03.1999). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів і зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, не застосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, дотримання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису та карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003 (ратифікований російською федерацією 22.04.2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганської областей належить до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною.

Згідно ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати та змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народу і не може бути узурповане державою, її органами чи посадовими особами.

Згідно статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Стаття 69 Конституції України зазначає, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статті 85 Конституції України, призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених статтею 73 цієї Конституції, належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, АР Крим є невід`ємною складовою України та в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її ведення.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, у березні - квітні 2014 року в Луганській та Донецькій областях Україна розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської та Донецької областей та порушення територіальної цілісності України.

За поданням керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , погодженим із Головою Служби безпеки України, 07.04.2014 на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України 13.04.2014 виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО , Парламентської Асамблеї ОБСЄ , Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання РФ державою-агресором», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано російську федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН , чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку.

Надалі, 22.02.2022 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Російська федерація 24.02.2022 відкрито вторглася в Україну, коли її Збройні Сили о 03 год 40 хв перетнули державний кордон у Луганській області.

Того ж дня, 24.02.2022, на виконання злочинного наказу політичного керівництва рф, військовослужбовці зс та інших воєнізованих формувань рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інші об`єкти цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям ЗС України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, у тому числі на території Запорізької області.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Одночасно на тимчасово окупованих територіях представниками іноземної організації - федеральної служби безпеки рф посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання рф задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку рф тощо.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України, захоплення державних установ, організацій та військових частин, введення воєнного стану в Україні та продовження строку його дії, в тому числі факти збройного конфлікту між Україною та рф широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав, у зв`язку з чим достовірно відомі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ОСОБА_4 )

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.06.2024, громадяни України ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Миколаїв, маючи проросійські погляди, не сприймаючи державної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи факт військового вторгнення російської федерації на територію України та введення у зв`язку з цим воєнного стану, діючи умисно, добровільно, з метою завдання шкоди національній безпеці України, вирішив спряти військовій агресії російської федерації шляхом збору та подальшої передачі представникам військових формувань країни-агресора інформації про дислокацію підрозділів Збройних сил України на території м. Миколаїв.

З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, направленого на надання представникам рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.06.2024 за не встановлених досудовим розслідуванням обставин прийняв від співробітника федеральної служби безпеки російської федерації громадянина російської федерації ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 пропозицію надавати інформацію стосовно дислокації підрозділів Збройних Сил України, які дислокуються у АДРЕСА_1.

З метою прихованого обміну інформацією вказані особи домовилися, що надавати необхідні відомості ОСОБА_4 буде шляхом використання месенджера «Telegram», де ОСОБА_4 зареєстрований на номер телефону НОМЕР_2 під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а ОСОБА_5 під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » з номером телефону НОМЕР_4 .

Діючи на виконання свого злочинного умислу 17.06.2024 о 12 год. 38 хв. та о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля військової частини НОМЕР_5 ОБР МП ЗСУ, що розміщена в АДРЕСА_3, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо обстрілу у м. Миколаїв у вигляді відеофаулу та фотографії з результатами обстрілу та текстом: «Там разбомблено все, Там людей нет».

Продовжуючи вчиняти дії, направлені на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, 01.07.2024 о 13 год. 18 хв., о 13 год. 19 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля військової частини НОМЕР_6 ОДШБр ЗСУ, що розміщена в АДРЕСА_3, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо дислокації особового складу Збройних сил України у АДРЕСА_1 у вигляді двох відео.

Надалі, 02.07.2024 о 06 год. 42 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля військової частини НОМЕР_6 ОДШБр ЗСУ, що розміщена в АДРЕСА_3, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо дислокації особового складу Збройних сил України у АДРЕСА_1 у вигляді відео і фото з текстом: « Вход охраняют »

У подальшому, 19.07.2024 о 08 год. 51 хв., о 08 год. 58 хв., о 09 год. 08 хв., о 09 год. 14 хв., о 09 год. 31 хв., о 09 год. 32 хв., о 09 год. 43 хв., о 09 год. 54 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля військової частини ІНФОРМАЦІЯ_16, що розміщена в АДРЕСА_4, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо дислокації особового складу Збройних сил України у АДРЕСА_1 у вигляді 5 відео і 2 фото, 1 скріншот карти з текстом: «Весь транспорт, что стоит вдоль дороги, принадлежит тем кто этой части находится. Большой неравный прямоугольник ».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на надання представникам іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, 25.07.2024 о 09 год. 57 хв., о 09 год. 59 хв., о 10 год. 03 хв., о 10 год. 14 хв., о 10 год. 18 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_11 », що розміщений в АДРЕСА_5, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо дислокації особового складу Збройних сил України у АДРЕСА_1 у вигляді 5 відео і 2 фото, 1 скріншот карти з текстом: «Могу поехать пофоткать. Видео входа».

Надалі, 29.07.2024 о 09 год. 01-04 хв., о 09 год. 07 хв., о 09 год. 13 хв., о 09 год. 21 хв., о 09 год. 59 хв., о 10 год. 03 хв., о 10 год. 14 хв., о 10 год. 18 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля військової частини НОМЕР_7 полку охорони громадського порядку НГУ, що розміщена в АДРЕСА_3, умисно, з метою нанесення шкоди державній безпеці та обороні України, з використанням мобільного телефону з номером НОМЕР_2 та месенджера «Telegram», де зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_12 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за грошову винагороду передав ОСОБА_5 , який зареєстрований під псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_14 » під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за номером телефону НОМЕР_4 , відомості щодо дислокації особового складу Збройних сил України у АДРЕСА_1 у вигляді 3 відео і 3 фото карти з текстом: «Камаз от туда. Вход видео. На карте».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, в діях вказаних осіб та інших невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України визначається як особливо тяжкий злочин.

Окрім того, відповідно до відповіді оперативного підрозділу ОСОБА_4 використовував абонентський номер НОМЕР_8 , з використанням якого також міг передавати представникам фсб рф відомості щодо дислокації підрозділів ЗСУ.

Враховуючи викладене, в ході досудового слідства виникла необхідність у тимчасовому доступі (можливість ознайомитись з речами та документами, отримати їх копії у електронному вигляді) до речей та документів, які містять інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених з використанням абонентських номерів вказаних осіб, а також інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг у період з 01.01.2022 до дня виконання ухвали включно.

Інформація стосовно з`єднань вказаних абонентських номерів та IMEI перебуваєу володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, але до суду надійшло клопотання стосовно розгляду клопотання за його відсутності, вказавши що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Розгляд клопотання проводиться за відсутності володільця документів на підставі ч.2 ст.163 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч.1 та 2 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У відповідності з вимогами ч. 7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що отримані документи та інформація, може бути використана під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000630 від 05.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, як докази у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.132, 159 - 164 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання cтаршого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів - задовольнити.

Надати старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковнику юстиції ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старшим слідчим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , слідчим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0000630 від 05.07.2024 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів (можливість ознайомитись з речами та документами, отримати їх копії у електронному вигляді та друкованому вигляді), які містять інформацію про зв`язок абонента надання телекомукаційних послуг та знаходяться в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), які містять інформацію про сеанси зв`язку абонентського номеру НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_1 , та інформацією про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, у тому числі, які з`єднувались із абонентськими номером НОМЕР_4 . За наявності контрактних угод або відповідної реєстрації, надати копії наявних документів щодо абонентського номеру НОМЕР_2 ,

за період з 01.01.2022 до дати виконання ухвали суду із зазначенням:

-ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер, IMSI, міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (ІМЕІ) IP-адреси для послуг передачі даних) з яким відбувався сеанс зв`язку (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація, нульової тривалості, не прийняті тощо);

-ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, IMSI, міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (ІМЕІ) IP-адреси для послуг передачі даних) з якого відбувався сеанс зв`язку (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація, нульової тривалості, не прийняті тощо);

-дата, час, тривалість, тип сеансу зв`язку (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація, нульової тривалості, не прийняті тощо) з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу;

-адреси місцеперебування абонентських номерів в момент кожного вхідного та вихідного та інших типів сеансів зв`язку;

Строк дії ухвали не може перевищувати 2 (двох) місяців з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20 серпня 2024 року