Справа № 201/8853/24
Провадження №1-кс/201/3079/2024
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку ст.303-307 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 26.07.2024р. отримана зазначена скарга, в якій стороною оскарження вказані НАБУ/САП/Офіс ГП, позаяк скаржники «подавали у ГП заяви (колективні) за військові замовні вбивства з ст.214 КПК по факту викрадення і вбивства майора ЗСУ ОСОБА_5 , як у м. Луцьку/Києві, за уродженця Дніпропетровської області села Карпилівка ОСОБА_6 . Керівник, ГУНП у областей (Київської/Дніпропетровської), прокурори нам не направили витяги про внесення в ЄРДР з заяв ст.214 КПК (уСБ/ДБР та ОфісГП) на громадянина колишнього керівника митниці ОСОБА_7 , якого покривав цей колишній прокурора Волині, ОСОБА_6 , інших, за виявлення вчинення злочинів підслідних НАБУ. 17.1.2014р., внесено відомості у ЄРДР, проте дана особа майор ЗСУ що НЕ вчиняв злочинів, є з нами потерпілим з справи 1/2441/08, вбитим Звірськи! Цими діями окремі працівники прокуратури вчиняють злочини проти осіб, нас ( ст.111 інші ст.396 приховування злочинів КК), здійснили кражу ст. 185 КК, трудової книжки іншого майна, не вправі вчиняти злочинні поступки, хуліганські дії, принижувати людську гідність осіб і на грунті розпалювання ненависті до України і Житинських-Віктор (Дітей) Юлії. Відповідно просимо СУД, відповідно поданих клопотань до слідчого СВГП відносно даного факту з ст.214КПК, внести доповнення у ЄРДР, постанови з ст..55ПК, за потерпілих, ОСОБА_4 , як родичів, нас. Відповідно викладеного ст.55;64;63 Конституції України ст.303-307КПК просим Суд, 1)відкрити провадження з категорії № l, нам направити повідомлення про час місце розгляду скарги на дії, бездіяльність,-осіб НП. 2) просимо Суд, внести відомості у ЄРДР ст..111;161;396 КК на Остролуцького, підозру вручити НАБУ/САП) Швидкого Віктора, внести відомості у СРДР на замовника вбивств осіб,- ОСОБА_7 16.4.1958рн, у Івано-Франківську УРСР народжения, колишнього керівника митниці, боржника бюджету держави, нашого» та інш. (взяте в лапки дослівно).

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Як свідчать матеріали скарги, абсолютно всі суб`єкти оскарження НАБУ/САП/Офіс ГП та інші згадувані органи, а саме ГУНП областей Київської та Дніпропетровської, суб`єкти поданих суду звернень прокуратура Волинської області, не перебувають у межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Підсудність скарг, які подаються в порядку ст. 303 КПК України, положеннями глави 26 цього Кодексу, («Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»), не врегульовано взагалі. Частиною першою ст. 306 КПК України лише визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Однак зазначені статті теж не містять вказівок щодо підсудності справ даної категорії.

Норми чинного КПК України визначають, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з аналізу ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідує, що, у тому числі, і скарги на рішення, дії або ж бездіяльність слідчого, прокурора підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з вимог вказаної норми кримінального процесуального закону, скарги, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. При цьому органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: г) органів Державного бюро розслідувань (ч. 1 ст. 38 КПК України).

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга подана з порушенням територіальної підсудності, матеріали скарги необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відтак дана скарга має подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться згадувані у скарзі суб`єкти оскарження.

Отже, ураховуючи загальні засади судочинства, передбачені ст. 129 Конституції України, засади кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, організаційні засади судової влади, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», на даний час слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не має права розглядати матеріали кримінальних проваджень, які підслідні іншим органам досудового розслідування, які не перебувають на території Соборного району м. Дніпра.

З урахуванням того, що скарга не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку ст.303-307 КПК України, - повернути особам, які її подали.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1