Номер провадження: 11-кп/813/680/24
Справа № 501/2782/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.08.2023 року, у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до ЄРДР 31.03.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Туреччина, який народився в м. Бозова, одружений, маючий середню освіту, працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 (роки) 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання з 31 березня 2021 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зараховано обвинувачуваному в строк відбування покарання один день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за два дня обмеження волі за період з 31 березня 2021 року по 07 серпня 2023 року, включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання до набрання вироку чинності.

Звільнено ОСОБА_10 з-під варти негайно в залі судового засідання у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 56 151,96 грн., та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., а всього 156 151,96 грн.

Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Отже, у відповідності до ч.4 ст. 401 КПК України обвинувачений ОСОБА_10 підлягає обов`язковому виклику у судове засідання для участі в апеляційному розгляді.

Згідно листа Державної прикордонної служби України від 24.04.2024 року обвинувачений ОСОБА_10 , 02.09.1975 року перетнув кордон 17.09.2023 року через село Маяки Одеського району Одеської області та виїхав за межі території України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про оголошення у міжнародний розшук обвинуваченогоОСОБА_10 , надання дозволу на його затримання з метою приводу для вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, захисник ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 статті 187 КПК України передбачено, у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом без поважної причини, суд має право постановити ухвалу про його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Згідно із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст.335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук.

Кримінальне провадження, щодо ОСОБА_10 в апеляційному суді перебуває з листопада місяця 2023 року, але обвинувачений фактично ухиляється від явки до суду, що тягне за собою порушення строку розгляду кримінального провадження.

Згідно відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав із України за кордон, через пункт пропуску «Маяки-Удобне».

З урахуванням викладеного колегія суддів вбачає наявність підстав для оголошення обвинуваченого ОСОБА_10 у міжнародний розшук.

Статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україні може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання обвинуваченого питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч.4 ст.183 КПК України).

Враховуючи те, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 неможливо розглянути у зв`язку з його неявкою до суду, місце перебування останнього не встановлено, апеляційний суд вважає за необхідне оголосити обвинуваченого у міжнародний розшук, в порядку ч.6 ст.193 КПК України, обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, надати дозвіл на його затримання з метою приводу до суду та зупинити судове провадження до його розшуку.

Керуючись ст.ст.187, 190, 193, 335, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою доставки до Одеського апеляційного суду надати дозвіл на затримання ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після затримання обвинуваченого, не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити до Одеського апеляційного суду обвинуваченого для розгляду питання про застосування обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Провадження у справі відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) зупинити до його розшуку.

Організацію виконання ухвали в частині розшуку та затримання ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) із залученням каналів міжнародного поліцейського співробітництва доручити начальнику відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної Поліції в Одеській області.

Копію ухвали для організації контролю направити процесуальному керівнику Чорноморської окружної прокуратури Одеської області, для відома керівнику Одеської обласної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4