21.10.2024 Єдиний унікальний номер судової справи: 150/363/23
Номер провадження: 1-в/150/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

в.о. начальника органу з питань пробації ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

в режимі відео конференції прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання в.о. начальника Могилів-Подільського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Вінницькій області про приведення судового рішення у відповідність до закону, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Чернівецького районного суду Вінницької області по справі № 150/363/23 від 23 серпня 2023 року за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшло подання в.о. начальника Могилів-Подільського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Вінницькій області про приведення судового рішення у відповідність до закону, відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Чернівецького районного суду Вінницької області по справі № 150/363/23 від 23 серпня 2023 року за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки. Подання мотивоване тим, що відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, усунено караність вчиненого ОСОБА_4 діяння, адже останнім було скоєно крадіжку на 1000,00 грн., яка не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

В судовому засіданні в.о. начальника відділу з питань пробації подання підтримав та просив суд звільнити засудженого від призначеного судом покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання, посилаючись на наявність визначених законом підстав.

Засуджений ОСОБА_4 теж просив задовольнити подання та звільнити його від призначеного судом покарання.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши подання та додані до нього матеріали дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 23 серпня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.

Як свідчить мотивувальна частина вироку суду, 30 червня 2024 року засуджений своїми умисними діями завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1000,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 (далі Закон №№ 3886-ХІ), який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено у редакції, яка визначає дрібною крадіжкою викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Даним Законом збільшено вартість майна, за якою розмежовується адміністративна та кримінальна відповідальність за його таємне викрадення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що визначалися ст.51 у редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009, до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Таким чином, після набрання чинності цим законом кримінально караною є крадіжка на суму, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то з метою їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Податкова соціальна пільга, передбачена п.п. 169.1.1. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2024 році становить 1514 грн.

Виходячи з наведеного згідно з Законом № 3886-ХІ кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 3028 грн. вчинене у 2024 році.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зазначає, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зокрема, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, з огляду на те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника Могилів-Подільського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Вінницькій області відносно ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до закону задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання згідно вироку Чернівецького районного суду Вінницької області по справі № 150/363/23 від 23 серпня 2023 року за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки - у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено у відповідності до положень ч. 2 ст. 376 КПК України 21.10.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_6 СУПЕРСОН