УХВАЛА

29.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка заявила відвід адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та в захист ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса заявлений адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та в захист ОСОБА_4 , відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від участі у справі № 947/26655/24,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 перебуває справа № 947/26655/24, провадження № 1-кс/947/13911/24 за клопотанням сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_4 запобіжного у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001025 від 20.08.2024 року.

24.10.2024 року, під час розгляду вказаного клопотання, в судовому засіданні захисником ОСОБА_3 , був заявлений відвід слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу слідчим суддею по розгляду відводу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заяви про відвід адвокат ОСОБА_3 посилається на обставини щодо призначення та відкладення судових засідань у період з 15.10.24 по 24.10.24, порушення принципу змагальності, регламенту та процедури, встановлених КПК, й крім іншого на те, що їй стало відомо, що у справі для участі у окремій процесуальній дії залучено адвоката ОСОБА_7 з центру безоплатної правової допомоги. Підставою для залучення адвоката стало те, що у засідання 23.10.2024 року захисник не з`явився без поважних причин.

Заявник вважає, що слідчий суддя належним чином не реагував на повідомлені нею обставини та поважні причини, що унеможливлювали її участь 23 та 24 жовтня 2024 року у засіданні, що на її думку може свідчити про узгоджені дії слідчого судді, слідчого та прокурора.

Як стверджує заявник, в результаті вказаної поведінки нівелюється право ОСОБА_4 на належний захист, та ігноруються надані як захиснику процесуальні права, у зв`язку з чим виникли обставини, які створюють об`єктивні сумніви в неупередженості головуючого судді.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву про відвід підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в телефонному режимі повідомив секретарю судового засідання про 30-ти хвилинне запізнення у судове засідання, але в судове засідання так і не з`явився.

Слідчий суддя ОСОБА_6 пояснень не надав.

Заслухавши присутніх у засіданні учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу (ст. 80 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З п.п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» вбачається, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення не встановлено, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Про упередженість судді (суду) може свідчити доведена доказами об`єктивна сукупність фактичних обставин, які б були пов`язані із діями судді (суду), внаслідок яких простежувалися б систематичність у штучному створенні перешкод в реалізації стороною своїх прав.

Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, а судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (статті 126 і 129). Тому вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а втручання в їхню діяльність тягне за собою відповідальність за ст. 376 Кримінального кодексу України, оскільки порушує порядок здійснення правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності суддів.

Згідно з частиною першою статті 376 Кримінального кодексу України втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Втручання є певною формою впливу на свідомість та волю судді. При цьому для кваліфікації не має значення, в якій формі (яким способом і за допомогою яких засобів) здійснюється такий вплив (прохання, рекомендація, вказівка, вимога, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи, обіцянка всіляких вигод, погрози щодо судді або його близьких тощо).

Втручання може здійснюватися в усній і письмовій формі, під час безпосереднього контакту з суддею або через посередників, а погроза як спосіб втручання може бути як щодо самого судді, так і до його близьких.

Самостійність судів і незалежність суддів є необхідною умовою для здійснення судами правосуддя на засадах верховенства права, захисту гарантованих Конституцією та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Самостійність судів означає:

суди у своїй діяльності нікому не підзвітні і мають для здійснення функцій усі необхідні повноваження, якими наділені законом;

судові рішення не потребують попередньої згоди чи затвердження будь-якої посадової особи або органу;

вирок, рішення, ухвала, постанова суду, які набрали законної сили, мають силу закону по конкретній справі і обов`язкові для виконання усіма і на всій території держави;

діяльність органів дізнання, досудового слідства, прокуратури не підміняє діяльності суду, а лише сприяє їй.

Незалежність суддів і підкорення їх лише закону є найважливішою засадою правосуддя і передумовою їх об`єктивності і неупередженості. При здійсненні правосуддя судді не залежать від органів законодавчої і виконавчої влади, органів державного управління, службових осіб, громадських організацій, партій і рухів, від думки і позиції сторін у цивільних і господарських справах, висновків органів дізнання і досудового слідства та прокурора у кримінальних справах, від вищестоящих судів.

Незалежність суддів при розгляді конкретних справ має забезпечуватися і в самому суді. Непроцесуальний вплив на суддю з боку інших суддів та керівників суду є неприпустимим.

Ніхто не вправі вказувати судді, як слід оцінити ті чи інші обставини справи, примусити його постановити те чи інше судове рішення.

При здійсненні правосуддя судді вирішують усі питання у справі за внутрішнім переконанням і за своєю совістю виходячи при цьому з обставин справи і підпорюючись лише вимогам закону.

Норми цивільно - кримінально - господарсько - адміністративно-процесуального законодавства, що належать до загальних положень, а також регулюють провадження в судових стадіях процесу, закріплюють в тій чи в іншій мірі гарантії незалежності суддів. Усі вони забезпечують рух справи в раніше визначеному законом напрямку, виключають ексцеси, встановлюють процесуальні санкції за невиконання закону і тим самим створюють умови, що дозволяють суддям розглядати й вирішувати справи за внутрішнім переконанням, спираючись тільки на досліджені в суді докази, незалежно від будь-яких впливів.

В той же час, позиції сторони захисту у цьому кримінальному провадженні необхідно запобігти ознакам впливу на слідчого суддю з метою створення «штучних» підстав для затягування розгляду клопотання або прийняття процесуального рішення щодо відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_6 у зв`язку з незгодою з результатами вирішених ним процесуальних питань може містити ознаки зловживання процесуальними правами з боку сторони захисту у кримінальному провадженні №0001025.

Обґрунтування заяви про відвід базується на думці заявників, сформованій внаслідок непогодження з процесуальними діями та рішеннями судді.

Однак, така незгода, відповідно до чинного КПК України не може бути підставою для відводу слідчого судді та не свідчить про його упередженість.

Твердження про те, що при ухвалені судового рішення слідчим суддею будуть порушуватися норми матеріального і процесуального права, є вочевидь надуманими.

Так, суб`єктивно оцінюючи на предмет законності, обґрунтованості та правомірності рішень слідчого судді, заявник робить висновок про наявність упередженості слідчого судді.

Водночас, суд в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості постановлених іншим слідчим суддею рішень, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід. У цьому контексті слід звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, відповідно до яких, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

При вирішенні питання про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не встановлено ні суб`єктивних ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені провадження у справі.

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного. Матеріали заяви про відвід судді ОСОБА_6 таких доказів не містять.

Перевіркою обставин, пов`язаних із діями слідчого судді ОСОБА_6 не встановлено безспірних доказів наявності упередженості чи особистої заінтересованості судді, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому слідчим суддею при вирішені відводу враховується думка заявника, однак вирішальними при розгляді питання щодо відводу є встановлені фактичні обставини за результатами перевірки.

На цей час не встановлено випадку, що унеможливлює участь слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 в розгляді клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_4 запобіжного у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001025 від 20.08.2024 року.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У заявленому адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та в захист ОСОБА_4 , відводі слідчому судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від участі у справі № 947/26655/24 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1