Провадження № 1-КС/712/5006/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Волноваського р-н., Донецької обл., громадянина України, не одруженого, має неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оператора розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0001096 від 14.05.2024,

УСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді оператора розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18.02.2024, не пізніше 08 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та відправився у невідомому напрямку, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 05.10.2024 його не було затримано слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві в порядку ст. 208 КПК України у м. Києві, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

06.10.2024, встановивши наявність достатніх доказів для підозри, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дмитрівка, Волноваського р-н., Донецької обл. українцю, громадянину України, оператору розвіднику 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про те, що він підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких.

Так, опитана військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 надала покази, якими підтверджено факт ухилення вищевказаного підозрюваного від проходження військової служби.

Вказані обставини також підтверджуються актом та матеріалами проведеного за даним фактом службового розслідування у військовій частині, копіями наказів тощо.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків

у кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовців своєї військової частини, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців своєї військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто в подальшому самовільно залишати військову частину з метою ухилення від військової служби, а також може бути передислокований разом з частиною до іншого місця служби з урахуванням воєнного стану в країні, що унеможливіть виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи визначені ст. 2 КПК України та розумні строки досудового розслідування.

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_5 будь-яким чином ухилитися від суду у подальшому мають високу ймовірність.

Слідчим у клопотанні зазначено, що запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що розкаюється у скоєному, ризики невиконання ним процесуальних обов`язків відсутні, він постійно знаходиться за місцем мешкання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі або домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначив, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні. ОСОБА_5 весь час знаходіться за місцем свого постійного проживання. Відносно підозрюваного 26.07.2024 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000778 із можливістю внесення застави. Зазначеною ухвалою суду ОСОБА_5 , у зв`язку з внесенням застави, зобов`язано перебувати за місцем його мешкання. Підозрюваний зазначені обов`язки не порушує, вчасно з`являється за викликом, що свідчить про відсутність ризику невиконання ним процесуальних обов`язків. Крім того підозрюваний має неповнолітню дитину, тривалий час виконував військовий обов`язок, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

06.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про те, що він підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; копіями наказів, даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 05.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

На даному етапі досудового розслідування докази, надані органами досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Пред`явленої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0001096 від 14.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами провадження підтверджується, що на даний час існують ризики, на які посилається сторона обвинувачення, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема наявність таких ризиків обумовлене тяжкістю злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , характером кримінального правопорушення, який має велику суспільну небезпеку, те, що свідками у провадженні є військовослужбовців військової частини, де підозрюваний проходить службу.

Крім того, слідчий суддя враховує, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000778, у якому ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та обраний запобіжний захід.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що він виконує процесуальні обов`язки у іншому кримінальному провадженні, з`являється за викликами, є непереконливими. Наявність підозри у іншому кримінальному провадженні, причому за ч.1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні, зберіганні з метою збуту та збуті вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу посилює ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, раніше не судимий, не одружений, має неповнолітню дитину.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який слід застосувати до підозрюваного, слідчою суддею враховуються положення ч. 8 ст. 176 КПК України, якою регламентовано, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою), а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не може бути застосований.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 23.07.2024 № 69/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи запровадження у країні військового стану, високу суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини справи та відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193-194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Черкаський слідчий ізолятор" строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 грудня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 05 жовтня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали до 03.12.2024, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали проголошено 10.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1