Справа № 297/2602/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

01 липня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000486 від 10.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000486 від 10.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2024 року в чергову частину Берегівського РВП надійшло повідомлення з 27 прикордонного загону ДПСУ про те, що 10.06.2024 року на околиці с. Гуняди, Берегівського району, в ході здійснення повітряного моніторингу державного кордону та тилових підступів в межах державного кордону та тилових підступів в межах 187-169 прикордонних знаків на напрямку 172 прикордонного знаку, на відстані 800 метрів від державного кордону України, було виявлено транспортний засіб білого кольору марки «VOLKSWAGEN» з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 ». В ході огляду даного автомобіля в салоні виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до ЄРДР 10.06.2024 року за № 0000486 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 2 ст. 332 КК України.

Так, у рамках кримінального провадження перевіряється причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вказаного кримінального правопорушення, так як існують достатні підстави вважати, що останній причетний до вказаного кримінального правопорушення.

24.06.2024 року в період з 08:01 години по 09:01 годину було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході обшуку було вилучено:

- ?мобільний телефон марки «REDMI», моделі «11», наявний захисний пароль, упаковано у спецпакет НПУ СУ PSP 1239263; паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон на ім`я «Babel Daniel» упаковано у спецпакет НПУ ГСУ INZ 1055579; флеш накопичувач 64GB упаковано у спецпакет НПУ СУ PSP 1239264; транспортний засіб «SUZUKI», модель «SWIFT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на арешт-майданчик Берегівського РВП.

Вищевказані об`єкти 27.06.2024 року слідчим було визнано речовими доказами, так як на автомобілях могли перевозити осіб які в подальшому незаконно перетнули державний кордон а у мобільних телефонах наявні повідомлення та дзвінки, а тому необхідно дослідити зміст вказаних телефонів.

Підставою для накладення арешту на майно в даному випадку є те, що вказані речі є предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення.

Заступник начальника слідчого відділу ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000486 від 10.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 24.06.2024 року було виявлено та вилучено зазначені заступником начальника слідчого відділу у вказаному клопотанні речі і документи.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 24.06.2024 року обшуку відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 27.06.2024 року зазначені речі визнані речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. Зокрема, у накладенні арешту на паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон на ім`я «Babel Daniel», який упаковано у спецпакет НПУ ГСУ INZ 1055579, слід відмовити.

Позаяк, органом досудового розслідування матеріалами клопотання не обґрунтовано та не доведено належними доказами необхідності у накладенні арешту на вищевказаний паспорт.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 168, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000486 від 10.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по матеріалах кримінального провадження, відомості, про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332, а саме: на майно, яке було вилучено в ході обшуку 26.06.2024 року, а саме:

- мобільний телефон марки «REDMI», моделі «11», наявний захисний пароль, упаковано у спецпакет НПУ СУ PSP 1239263;

- флеш накопичувач 64GB упаковано у спецпакет НПУ СУ PSP 1239264;

- транспортний засіб марки «SUZUKI», модель «SWIFT», реєстраційний номер Угорщини «RCL-220».

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6