В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002832 від 12.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського р-ну, Київської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого в Київпастранс, автопарк №2, водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

11.08.2024, близько 10 год 00 хв екіпаж Рубін-410 у складі інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м. Києві ДПП) ОСОБА_5 та поліцейського УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_6 рухаючись на службовому автомобілі патрульної поліції марки «Renault Duster» з д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Шумського, 1, у напрямку проспекту Павла Тичини виявили порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки «Fiat Ducato» з д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору, а саме: невиконання, порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3, котра поділяє транспортні потоки протилежних напрямів, у зв`язку з чим зупинили вказаний транспортний засіб.

Після зупинення транспортного засобу «Fiat Ducato» з д.н.з. НОМЕР_2 співробітниками УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було встановлено, що водієм вказаного автомобіля є громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із ним в автомобілі перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спілкування та перевірки документів співробітниками УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено водія ОСОБА_3 про вчинені ним правопорушення, зокрема про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КпАП України, а також за порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямів та про те, що будуть складені адміністративні матеріали за порушення одного з пунктів, на підставі ст.33 КпАП України.

Під час розгляду поліцейськими УПП у м. Києві адміністративної справи з приводу вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КпАП України, а саме: порушення правил користування ременями безпеки, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та сказав «Командир, може не надо протокола». Після чого правою рукою поклав грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень до лівої кишені формених брюк інспектора УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 , який у цей час стояв праворуч від ОСОБА_3 , повернутий лівим боком. Перевіривши, що саме поклав до кишені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 виявив грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, які йому не належали. Інспектор УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 відразу повідомив водія ОСОБА_3 що його дії є кримінально караними, що за надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність.

Після чого на місце події співробітниками УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було викликано слідчо-оперативну групу.

Відповідно до Примітки 1. п.1 ст.364 Службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Згідно з вказаною нормою працівники патрульної поліції відносяться до службових осіб.

Крім того, відповідно до положень п.5 ч.1 ст.213 КпАП України справи про адміністративні правопорушення, розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом (в тому числі справи за ст.121 КпАП України).

Отже, маючи намір уникнути адміністративної відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди співробітникам УПП у м. Києві ДПП, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, громадянин ОСОБА_3 надав неправомірну вигоду інспектору УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, з метою уникнення складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення за порушення правил користування ременями безпеки, передбачене ч.5 ст.121 КпАП України, а також за порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямів.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 11.08.2024 року, близько 10 год 00 хв, він керував транспортним засобом «Fiat Ducato» з д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений інспекторами поліції за порушення правил дорожнього руху, за адресою: АДРЕСА_2 і щоб уникнути адміністративної відповідальності поклав до кишені інспектора грошові кошти у сумі 1 000 гривень.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає, таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища та кваліфікує його дії за ч.1 ст.369 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні: два цифрових носія інформації DVD-R диски - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти у сумі 1 000 гривень /купюра №ГК3154663/, яку передано на зберігання до індивідуального сейфу, що знаходиться у Солом`янському відділенні АБ «Укргазбанк», за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1 /спец-пакет №CRІ1273467/- повернути власнику ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1