Справа № 754/1601/24 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2907/2024 Суддя в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 19 січня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року скаргу адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення не містить достатніх фактичних даних, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення під час здійснення правосуддя. Крім того, аналогічна скарга адвоката ОСОБА_6 була предметом розгляду Київського апеляційного суду, який ухвалою від 13.12.2023 року відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу у якій указав на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування поданої скарги вказав на те, що заява ОСОБА_7 містила викладення обставин, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, а також містила посилання на правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Окрім цього, вказав на положення ст.214 КПК України, які не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, оскільки положення ст.214 КПК України мають імперативний характер і не відносять питання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дискреційних повноважень суб`єкта, уповноваженого на внесення цих відомостей. Окрім цього, апелянт звернув увагу на імперативність положень ст.214 КПК України в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та зобов`язати уповноважених осіб Деснянської окружної прокуратури міста Києва внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 19 січня 2024 року.

Будучи повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду належним чином, учасники кримінального провадження на визначений час не з`явилися. Клопотань про відкладення судового засідання із обґрунтуванням поважності причин неможливості прибути у судове засідання на визначений час до суду надіслано не було. У зв`язку із викладеним апеляційний розгляд був проведений у відсутність учасників кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною першою ст. 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР у випадку надходження заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що відомості до ЄРДР вносяться не по усякій заяві чи повідомленні, а саме по заяві чи повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить поняття «заява про вчинене кримінальне правопорушення» та перелік ознак, які дають підстави для віднесення певної заяви до заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На думку колегії суддів, указані обставини можливо встановити із змісту ч.5 ст. 214 КПК України якою передбачений перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР.

Аналіз положень частин першої та п`ятої ст. 214 КПК України дає підстави стверджувати про те, що заявою про вчинене кримінальне правопорушення є письмове звернення до особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР, про вчинене діяння, яке підпадає під ознаки однієї чи декількох статей (частин статей) Особливої частини КК України із викладенням у цьому зверненні обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення та дають можливість особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, здійснити попередню правову кваліфікацію цього діяння із зазначенням статті (статей, частини статті, статей) Особливої частини КК України. Зміст указаної вище норми закону указує на те, що для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення достатньо подання заяви яка формально відповідає зазначеним вище критеріям.

Вивчивши заяву ОСОБА_7 адресовану Деснянській окружній прокуратурі міста Києва слідчий суддя обґрунтовано визнав те, що указану заяву не можливо розцінити як заяву про кримінальне правопорушення, в розумінні положень ст. 214 КПК України. Колегія суддів із таким рішенням погоджується у повному обсязі. Аналіз заяви ОСОБА_7 дає підстави стверджувати про те, що вона не відповідає зазначеним вище критеріям і не дає можливості здійснити попередню кваліфікації тих дій, які нею розцінюються як кримінальне правопорушення. Колегія суддів зважає на те, що сутність заяви ОСОБА_7 зводиться до незгоди із ухвалою про привід та накладення грошового стягнення, що не може розцінюватись як заява про кримінальне правопорушення, оскільки діючим законодавством передбачений інший порядок дій, у випадку непогодження особи із судовим рішенням. Наведене у своїй сукупності указує на правильність висновків слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва, які в ухвалі від 18 березня 2024 року належним чином мотивовані.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які би указували на незаконність, необґрунтованість чи невмотивованість ухваленого слідчим суддею рішення.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 19 січня 2024 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 19 січня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

___________________ ________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4