ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/9762/21 Номер провадження 11-кп/814/1655/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001490, за апеляційною скаргою прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липкуватівка Нововодользького району Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.12.2003 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.05.2005 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців 15 днів позбавлення волі;

- 16.10.2012 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.12.2016 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 08.02.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 20.02.2018 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

- 08.05.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.12.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 31.08.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене вироком Київського районного суду м. Харкова, більш суворим, призначеним за цим вироком, за сукупністю кримінальних правопорушень визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Скасовано накладений арешт на майно, вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 30.11.2021 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_9 перебуваючи у супермаркеті «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по АДРЕСА_3 , зайшов до магазину «PEZINO», який знаходиться на другому поверсі вказаного супермаркету, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, з метою особистої наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу узяв чоловічий халат, вартістю 1694,67 грн., який належить ФОП ОСОБА_10 , зайшов до примірочної та поклав його у заздалегідь перероблений пакет-рюкзак.

Після цього ОСОБА_7 не оплативши вартість халату та минаючи зону касового контролю, попрямував до виходу з супермаркету, намагаючись викрасти майно на суму 1694,67 грн., однак з причин незалежних від його волі, не довів свій умисел до кінця, оскільки був зупинений співробітником служби охорони магазину.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2022, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає вирок місцевого суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України,

Вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , місцевим судом не в повному обсязі враховано, що обвинувачений не працює, доходів не отримує, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Враховуючи характеристику ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію вчинених ним правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення волі може становить небезпеку для суспільства.

Вказує, що звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, місцевий суд дійшов хибного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання, не врахувавши, що вчинені останнім кримінальні правопорушення створюють в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності, а тому свідчать про значну суспільну небезпечність як самих кримінальних правопорушень, так і особи ОСОБА_7 , що унеможливлює виправлення останнього без реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства.

В подальшому прокурором внесено зміни до апеляційної скарги, в яких прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із внесеними змінами та просив її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Мотиви суду.

Матеріально-правовими підставами ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Враховуючи підпункт 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2021 рік, відповідно до якої прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року становив 2270 грн., розмір збитків необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2021 році, має перевищувати 2270 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення 30 листопада 2021 року, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на суму 1694,67 грн.

Тобто розмір збитків, завданих потерпілому інкримінованим ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням, не перевищує необхідну суму для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку у 2021 році.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу із внесеними змінами прокурора необхідно задовольнити, вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу із внесеними змінами прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001490 від 01.12.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2022 щодо ОСОБА_7 підлягає окремому виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4