Справа 350/2098/23
Номер провадження 1-кп/350/66/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представнка потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Погорілець Рожнятівського району Івано-Франківської області, неодруженого, непрацюючого, з загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2023 року за № 0000176,

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2023 року близько 23.00 години навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на грунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого обидва руками наносили один одному удари в область голови та грудної клітки.

Коли конфлікт між ними закінчився, то ОСОБА_5 пішов далі по вулиці Січових Стрільців в цьому ж населеному пункті у напрямку магазину «Карпати».

ОСОБА_4 , маючи намір спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, пішов слідом за потерпілим, та, наздогнавши його неподалік магазину «Карпати», підійшов до нього та бажаючи здійснити свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння йому тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких негативних наслідків щодо здоров`я ОСОБА_5 наніс останньому цілеспрямований удар в область голови, повалив його на дорожнє покриття, після чого наніс йому ще декілька ударів в область спини, а в подальшому наніс один цілеспрямований удар ногою в область лобної ділянки голови.

В результаті вказаних вище протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи Калуського райвідділення обласного бюро СМЕ Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 186 від 22 листопада 2023 року, потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із вдавленим переломом передньої стінки лобної пазухи, верхньої стінки лівої орбіти із зміщенням відламків, лівобічним фронтальним гемосинуситом, забоєм головного мозку легкого ступеня, синцями в ділянці голови, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення та тілесні ушкодження у вигляді краєвого перелому коронкової частини 1-го зуба на нижній щелепі справа відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема суду пояснив, що ввечері 22 жовтня 2023 року він з товаришами знаходився на АДРЕСА_1 . Коли повз них проходив ОСОБА_7 він підійшов до нього привітатися та підставив йому «підніжку». ОСОБА_8 розвернувся та відштовхнув його від себе, після чого між ними почалася бійка, в ході якої вони один одному наносили удари в лице, грудну клітину, впали на землю. Хлопця які були поруч розтягнули їх, ОСОБА_8 пішов в бік магазину «Карпат», а вони з хлопцями за ним. Через деякий час він знову підійшов до ОСОБА_8 та між ними продовжився конфлікт (бійка), в ході якого він вдарив ОСОБА_8 в область голови та той впав на землю, а він наніс йому ще декілька ударів в область голови, грудної клітини, спини та один удар ногою в голову. Хлопці знову розборонили їх та вони розійшлися по домівках. Він провідував Мар`яна в лікарні, а також вдома, про вчинене жалкує. Цивільний позов потерпілого визнає, але з урахуванням матеріального становища, а саме через неможливість влаштуватися на постійну роботу, просив зменшити розмір заявленої потерпілим моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 не спорюючи фактичні обставини кримінального провадження, зазначив, що дійсно під час конфлікту із ОСОБА_4 22 жовтня 2023 року він отримав зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження та тривалий час лікувався. Під час розгляду кримінального провадження ним було подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків в сумі 20 000 грн та моральної шкоди в сумі 80 000 грн. Так як обвинувачений відшкодував йому матеріальні збитки в сумі 10 000 грн., а тому зменшує суму позовних вимог, претензій до нього в цій частині позову не має. Підтримує цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 80 000 грн. Просив покарання обвинуваченому не призначати.

Враховуючи те, що обвинувачений, прокурор, потерпілий та його представник, не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за частиною першою 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені злочину і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частиниКримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини кримінального провадження, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним злочині, тяжкість заподіяних наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви.

Щодо особи обвинуваченого суд бере до уваги, що останній відповідно до довідок Комунального некомерційного підприємства «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» № 219 від 30 жовтня 2023 року та № 215 від 30 жовтня 2023 року за допомогою до лікарні не звертався, не перебуває на спостереженні у лікаря-нарколога та на диспансерному нагляді в психоневрологічному кабінеті; за місцем проживання вілповідно до характеристики Верхньострутинської сільської ради характеризується з позитивного боку, має стійкі соціальні зв`язки, проживає у багатодітній родині, вперше притяється до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчинені злочину та активне сприяння у його розкритті, добровільне відшкодування матеріальних збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

. Враховуючи викладене, а також характер і ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахування обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення. Таке покарання буде співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У пункті 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 2 липня 2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», орієнтовано суди на необхідність керуватися відповідними положеннямиЦК Українита роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Зокрема, у пункті 3 зазначеної Постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода, яка виразилася в перенесенні фізичного болю та моральних страждань, погіршення стану здоров`я, пониженні його працездатності, що свідчить про причинний зв`язок між подією та її наслідками.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд врахував фізичні та моральні страждання потерпілого, характер дій обвинуваченого, а також конкретні обставини справи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який не має постійно місця роботи, має тимчасові заробітки, проживає в багатодітній родині, визнав вину та щиро розкаявся.

Отож з урахуванням викладеного, суд вважає, що сума в розмірі 80 000 гривень на відшкодування моральної шкоди є завищеною, тому вважає, що з обвинуваченого необхідно стягнути на користь потерпілого 15 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, що узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру й обсягу понесених потерпілим моральних страждань.

Визначаючи розмір такого відшкодування суд враховує, що потерпілим суду не було надано жодних доказів на підтвердження наявності помітних негативних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, загострення його особистих характерологічних особливостей та поведінкових реакцій, зниження якості його життя, послаблення адаптаційних ресурсів, зміни та погіршення світосприйняття в цілому, що зробило сприйняття життя суб`єктивно неприємним та складним.

Розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути достатнім для розумного задоволення потреби потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

На думку суду, розмір морального відшкодування в сумі 15 000 гривень є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Керуючись статями 100, 349, 368-371, 374, 532 Кримінанального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази: оптичний DVD-R диск, із відеозаписом з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 25 жовтня 2023 року, був визнаний речовим доказом та переданий суду прокурором - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

пляшку від напою "BeerMix", яка згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 24 жовтня 2023 року була визнана речовим доказом та передана на зберігання в камеру зберігання Відділення поліції № 2 (селище Рожнятіва) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

медичні документи потерпілого ОСОБА_5 : КГ головного мозку з описом. консультативну довідку № 5 КНП ЦМКЛ Івано-Франківської міської ради, медичну картку стаціонарного хворого № 9472 КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради", які відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 22 листопада 2023 року, були визнані речовими доказами та передані суду прокурором - повернути за належністю до медичних установ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1