Справа №672/825/24
Провадження №1-кп/672/64/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку кримінальне провадження №0001383, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Немиринці Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, упродовж січня-червня 2024 року систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що виразилося у систематичних словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні, діях, спрямованих на обмеження волевиявлення потерпілої, що призвело до психологічних страждань, за наступних обставин.

Так, 19.01.2024 близько 18 год 50 хв ОСОБА_5 , знаходячись в житловому будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, які були психотравмувальними для потерпілої, завдали психологічних страждань, за що постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 24.01.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 26.01.2024 близько 11 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, які були психотравмувальними для потерпілої, завдали психологічних страждань, у зв`язку з чим постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.02.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 20.03.2024 близько 17 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозами фізичною розправою, які були психотравмувальними для потерпілої, завдали психологічних страждань. 29.03.2024 близько 19 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозами фізичною розправою, які були психотравмувальними для потерпілої, завдали психологічних страждань, за що постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно потерпілої ОСОБА_4 , він продовжив свої умисні систематичні дії, направлені на вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

Так, 23.04.2024 близько 12 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, будучи агресивно налаштованим стосовно ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: розпочав словесний конфлікт, який полягав у висловлюванні на адресу ОСОБА_4 слів нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні, діях, спрямованих на обмеження волевиявлення потерпілої, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, у зв`язку із чим, потерпіла ОСОБА_4 звернулась із заявою до працівників поліції.

Крім цього, 13.06.2024 близько 15 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, будучи агресивно налаштованим стосовно ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: розпочав словесний конфлікт, який полягав у висловлюванні на адресу ОСОБА_4 слів нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні, діях, спрямованих на обмеження волевиявлення потерпілої, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, у зв`язку із чим, потерпіла ОСОБА_4 звернулась із заявою до працівників поліції.

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 19.01.2024, 26.01.2024, 20.03.2024, 29.03.2024, 23.04.2024 та 13.06.2024 домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , остання піддавалась психологічним стражданням.

Відповідно до висновків судових амбулаторних комплексних психолого-психіатричних експертиз № 408 від 05.06.2024 та № 451 від 19.06.2024 у ситуаціях, які склалися між потерпілою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 19.01.2024, 26.01.2024, 20.03.2024, 23.04.2024 та 13.06.2024 потерпілій ОСОБА_4 завдані психологічні страждання у вигляді зниження настрою, емоційної вразливості, відчуття образи та приниження гідності, застрягаємості та емоційно-негативних сімейних переживаннях, напруженості, тривожних очікувань.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 126-1 КК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним кримінальних правопорушень, а прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив, що дійсно, після вживання алкогольних напоїв може ставати агресивним, в ці моменти він себе не контролює. Зазначив, що бажає проживати разом з потерпілою та їх шістьма неповнолітніми дітьми, але потерпіла його виганяє. Йти йому нікуди, оскільки в належному йому будинку не створені належні умови для проживання, відсутні вікна, двері.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що проживає разом з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. В них народилося шестеро дітей, які є неповнолітніми, однак ОСОБА_5 не записаний батьком цих дітей. ОСОБА_5 зловживає алкоголем, а знаходячись в стані алкогольного сп`яніння стає дуже агресивним. В ці моменти він її ображає, штовхає, принижує, ламає меблі. В такі моменти з міркувань безпеки вона частко збігає з дітьми з будинку. Неодноразово вона просила його піти з будинку, але він не реагує на прохання. Після того, як працівники поліції виписували ОСОБА_5 заборонний припис, він не дотримувався встановлених заходів, а повертався додому і знов все повторювалось. Зазначила, що живе постійно в страху, на межі нервового зриву.

Суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ст.126-1КК України, вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння .

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України є нетяжким злочином. Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, незважаючи на відсутність офіційного підтвердження його батьківства щодо шістьох дітей, діти знаходяться на його утриманні.

З урахуванням наведеного та виходячи з вимог ст.50 КК України, суд дійшов висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_5 у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи, що основним для виправлення засудженого є позбавлення від алкогольної залежності та проходження програми для кривдника, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, а тому до нього доцільно застосувати ст.75 КК України, на підставі якої звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання і покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1,3 ст.76 КК України. При цьому суд вважає, що саме розуміння обвинуваченим наслідків невиконання покладених на нього обов`язків протягом іспитового терміну зможе попередити можливість вчинення повторного злочину.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, на підставі ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне одночасно із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання застосувати до нього на строк три місяці обмежувальні заходи, передбачені п. 5 частини 1 вказаної статті.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374- 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи на строк три місяці, поклавши на нього наступні обов`язки:

- пройти програму для кривдників .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1