ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000253 внесеного до ЄРДР 20.03.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Мухівці, Немирівського району Вінницької області, українець, громадянин України, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1, 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000253 від 20.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_8 , якій 01.10.2019 на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області № 9/19 видано свідоцтво № 000570 про право на зайняття адвокатською діяльністю, діючи умисно з корисливим мотивом, організувала одержання виконувачем обов`язків завідувача відділення травматології комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування Могилів-Подільської міської ради» (далі КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ») ОСОБА_4 , який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за видачу медичних документів, які надають можливість ухилитися від виконання обов`язків військової служби, за наступних обставин.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону військовий обов`язок включає серед іншого проходження військової служби.

Статтею 6 Закону передбачено, що одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Військовослужбовці, які проходять базову військову службу, звільняються зі служби, зокрема, за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ) передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

До ОСОБА_8 09.04.2024 з метою отримання правових консультацій звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 . У ході розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_9 про можливість його звільнення з військової служби шляхом отримання медичних документів, у яких зазначатимуться завідомо неправдиві відомості. При цьому ОСОБА_8 повідомила про те, що за таку послугу їй необхідно передати грошові кошти, суму яких повідомить при наступній зустрічі.

Згодом, 17.04.2024 адвокат ОСОБА_8 в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться її робоче місце, повідомила ОСОБА_9 про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі 2800 доларів США для оформлення медичних документів, які міститимуть неправдиву інформацію про проходження стаціонарного лікування ОСОБА_9 та будуть підставою для висновку військово-лікарської комісії про його непридатність до військової служби за станом здоров`я.

На виконання цієї домовленості у вищезгаданому офісному приміщенні 18.04.2024 о 09 годині 07 хвилин ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, а 26.04.2024 о 17 годині 30 хвилин решту обумовленої суми коштів у розмірі 2500 доларів США.

Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 300 доларів США, ОСОБА_8 18.04.2024 телефоном повідомила ОСОБА_4 про необхідність оформлення фіктивної медичної документації про перебування військовослужбовця ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» та в цей же день організувала передачу ОСОБА_10 грошових коштів за оформлення фіктивних медичних документів.

Отримавши грошові кошти, ОСОБА_4 18.04.2024 видав ОСОБА_9 офіційний документ довідку № 203, яка містила завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» з 18.04.2024 з діагнозом «Дифузний остеохондроз хребта з вираженим стійким порушенням; виражений торако-люмбальний синдром. Вестибуло-атактичний синдром», яку підписав та затвердив печаткою, хоча останній лікування у зазначеному відділенні не проходив.

Надалі ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 29.05.2024, видав ОСОБА_9 офіційний документ виписку-епікриз № 3438 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , в якій зазначив завідомо неправдиві відомості про його перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільської ОЛІЛ» з 18.04.2024 до 29.05.2024 з діагнозом «Остеохондроз хребта, неуточнений, множинні відділи хребта», яку підписав та затвердив власною печаткою лікуючого лікаря.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Також ОСОБА_8 діючи умисно з корисливим мотивом, організувала видачу виконувачем обов`язків завідувача відділення травматології комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування Могилів-Подільської міської ради» (далі КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ») ОСОБА_4 , який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, завідомо неправдивих офіційних документів, а саме медичних документів, які надають можливість ухилитися від виконання обов`язків військової служби, за наступних обставин.

До ОСОБА_8 09.04.2024 з метою отримання правових консультацій звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 . У ході розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_9 про можливість його звільнення з військової служби шляхом отримання медичних документів, у яких зазначатимуться недостовірні відомості. При цьому ОСОБА_8 повідомила про те, що за таку послугу їй необхідно передати грошові кошти, суму яких повідомить при наступній зустрічі.

Згодом, 17.04.2024 ОСОБА_8 в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться її робоче місце, повідомила ОСОБА_9 про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі 2800 доларів США для оформлення медичних документів, які міститимуть неправдиву інформацію про проходження стаціонарного лікування ОСОБА_9 та будуть підставою для висновку військово-лікарської комісії про його непридатність до військової служби за станом здоров`я.

На виконання цієї домовленості у вищезгаданому офісному приміщенні 18.04.2024 о 09 годині 07 хвилин ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 300 доларів США, а 26.04.2024 о 17 годині 30 хвилин решту обумовленої суми коштів у розмірі 2500 доларів США.

Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 300 доларів США, ОСОБА_8 18.04.2024 телефоном повідомила ОСОБА_4 про необхідність оформлення фіктивної медичної документації про перебування військовослужбовця ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» та в цей же день організувала передачу ОСОБА_4 грошових коштів за оформлення фіктивних медичних документів.

Отримавши грошові кошти, ОСОБА_4 18.04.2024 видав ОСОБА_9 офіційний документ довідку № 203, яка містила завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» з 18.04.2024 з діагнозом «Дифузний остеохондроз хребта з вираженим стійким порушенням; виражений торако-люмбальний синдром. Вестибуло-атактичний синдром», яку підписав та затвердив печаткою.

Надалі ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 29.05.2024, видав ОСОБА_9 офіційний документ виписку-епікриз № 3438 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , в якій зазначив завідомо неправдиві відомості про його перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільської ОЛІЛ» з 18.04.2024 до 29.05.2024 з діагнозом «Остеохондроз хребта, неуточнений, множинні відділи хребта», яку підписав та затвердив власною печаткою лікуючого лікаря.

Відомості зазначені у довідці № 203 та виписці-епікриз № 3438 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_9 не перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільської ОЛІЛ».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Також, ОСОБА_8 , якій 01.10.2019 на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області № 9/19 видано свідоцтво № 000570 про право на зайняття адвокатською діяльністю, діючи умисно з корисливим мотивом, повторно організувала одержання виконувачем обов`язків завідувача відділення травматології КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» ОСОБА_4 , який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_11 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за видачу медичних документів, які надають можливість ухилитися від виконання обов`язків військової служби, за наступних обставин.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону військовий обов`язок включає серед іншого проходження військової служби.

Статтею 6 Закону передбачено, що одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Військовослужбовці, які проходять базову військову службу, звільняються зі служби, зокрема, за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ) передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

До ОСОБА_8 03.10.2024 року з метою отримання правових консультацій звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 . У ході розмови ОСОБА_8 повідомила йому про можливість звільнення з військової служби за станом здоров`я або переведення до нижчої категорії придатності до військової служби за станом здоров`я шляхом отримання медичних документів, у яких зазначатимуться недостовірні відомості. При цьому ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_11 про те, що за таку послугу їй необхідно передати грошові кошти, суму яких повідомить при наступній зустрічі.

Згодом, 10.10.2024 ОСОБА_8 в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться її робоче місце, повідомила ОСОБА_11 про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі від 500 до 800 доларів США для оформлення медичних документів, які стосуються стаціонарного лікування ОСОБА_11 в медичному закладі на території міста Могилів-Подільського.

Надалі 15.10.2024 о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, у вищезгаданому офісному приміщенні передав ОСОБА_8 частину обумовленої неправомірної вигоди в сумі 400 доларів США.

Після цього ОСОБА_8 домовилася з ОСОБА_4 про оформлення фіктивної медичної документації про перебування військовослужбовця ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» та у невстановлений час та місці, але не пізніше 12 години 16.10.2024 передала йому частину неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, за видачу зазначеної довідки.

Надалі ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_4 близько 12 години 16.10.2024 прибув до його службового кабінету по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 видав йому офіційний документ Довідку № 742, яка містила завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» з 16.10.2024 з діагнозом «Забій поперекового відділу хребта. Виражений люмбалгічний больовий синдром. Виражений цефалгічний синдром», яку підписав та затвердив печаткою, хоча останній лікування у зазначеному відділенні не проходив та вказаних захворювань не мав.

Надалі ОСОБА_11 на виконання раніше досягнутої домовленості близько 13 години 38 хвилин 16.10.2024 прибув до офісного приміщення по АДРЕСА_4 , де на виконання раніше досягнутої домовленості передав ОСОБА_8 решту неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США для подальшої її передачі ОСОБА_4 за видачу довідки № 742.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненої повторно.

Також ОСОБА_8 діючи умисно з корисливим мотивом повторно організувала видачу виконувачем обов`язків завідувача відділення травматології комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування Могилів-Подільської міської ради» (далі КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ») ОСОБА_4 , який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, завідомо неправдивих офіційних документів, а саме медичних документів, які надають можливість ухилитися від виконання обов`язків військової служби, за наступних обставин.

До ОСОБА_8 03.10.2024 року з метою отримання правових консультацій звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 . У ході розмови ОСОБА_8 повідомила йому про можливість звільнення з військової служби за станом здоров`я або переведення до нижчої категорії придатності до військової служби за станом здоров`я шляхом отримання медичних документів, у яких зазначатимуться завідомо неправдиві відомості. При цьому ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_11 про те, що за таку послугу їй необхідно передати грошові кошти, суму яких повідомить при наступній зустрічі.

Згодом, 10.10.2024 ОСОБА_8 в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться її робоче місце, повідомила ОСОБА_11 про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі від 500 до 800 доларів США для оформлення медичних документів, які стосуються стаціонарного лікування ОСОБА_11 в медичному закладі на території міста Могилів-Подільського.

Надалі 15.10.2024 о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, у вищезгаданому офісному приміщенні передав ОСОБА_8 частину обумовлених неправомірної вигоди в сумі 400 доларів США.

Після цього ОСОБА_8 домовилася з ОСОБА_4 про оформлення фіктивної медичної документації про перебування військовослужбовця ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» та у невстановлений час, але не пізніше 12 години 16.10.2024 передала йому частину неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, за видачу зазначеної довідки.

Надалі ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_4 близько 12 години 16.10.2024 прибув до його службового кабінету по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 видав йому офіційний документ Довідку № 742, яка містила завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» з 16.10.2024 з діагнозом «Забій поперекового відділу хребта. Виражений люмбалгічний больовий синдром. Виражений цефалгічний синдром», яку підписав та затвердив печаткою, хоча останній лікування у зазначеному відділенні не проходив та вказаних захворювань не мав.

Надалі ОСОБА_11 на виконання раніше досягнутої домовленості близько 13 години 38 хвилин 16.10.2024 прибув до офісного приміщення по АДРЕСА_4 , де на виконання раніше досягнутої домовленості передав ОСОБА_8 решту неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США для подальшої її передачі ОСОБА_4 за видачу довідки № 742.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

На підставі здобутих доказів 17.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які повідомив про те, що ОСОБА_8 запропонувала їм звільнитись із військової служби шляхом внесення недостовірних відомостей про стан його здоров`я;

- протоколами огляду, помітки та вручення речей від 18.04.2024 та 26.04.2024;

- протоколами аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в яких зафіксовані розмови останніх та факти отримання неправомірної вигоди;

- протоколом обшуку від 16.10.2024 в робочому кабінеті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 у ході якого вилучено отриману неправомірну вигоду;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення чи спотворення речей та документів, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню, ) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, внесення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 викликано наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обгрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення вона може вдатися до відповідних дій.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки наявність такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, які проживають в одному із нею населеному пункті вона може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання останніми неправдивих показань.

Саме тому, однією із цілей обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_4 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи.

Також, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тому, керуючись вимогами ст. 36, 40, 131, 132, 176 178, 182-184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а також зменшити розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, позитивно характеризується.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх кількість та тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1, 3 ст. 368 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

З урахуванням норм ч. 5 ст. 182 КПК України, а також обставин кримінальних правопорушень, їх кількості, матеріального стану підозрюваної, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні наявний виключний випадок визначення розміру застави, оскільки застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним покладених нього обов`язків, тому підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде гарантувати виконання ним покладених обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 17 години 18 хвилин 14 грудня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 грудня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчою суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_12