У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 368 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 2311 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 997 708 грн, та у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, контактних даних ; утримуватись від спілкування із свідками, зокрема ОСОБА_8 , спеціалістами та експертами, понятими даному у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнення до неї.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник також просив про можливість обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зменшити розмір застави до розміру у 1 000 000 грн, про визначення якого просив у клопотанні прокурор.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та доповнення до неї.

Захисник вважає, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просив врахувати, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, веде активну діяльність у наданні допомоги ЗСУ, виховання молоді та у підтримці спорту.

Зазначив, що слідчий суддя не мав права розглядати клопотання слідчого, оскільки орган досудового розслідування (ГУНП в Миколаївській області) перебуває в межах територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. 03.10.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 04.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним інших кримінальних правопорушень

У клопотанні слідчий послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, пов`язаного з одержанням службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. Зазначене дає підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про покарання, яке може бути йому призначене за обвинувальним вироком суду, підозрюваний може вчинити спробу для виїзду до інших областей, закордон або на непідконтрольні Україні території, з метою переховування від органів досудового розслідування.

У клопотанні зазначено, що підозрюваний володіє значними майновими активами. Наявність таких активів дає підстави для висновку про достатність ресурсів для життя підозрюваного в умовах розшуку, що підвищує ймовірність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення повного кола осіб, причетних до його вчинення. Наразі встановлюються місця зберігання документів, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема такими документами є: правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які знаходяться у користуванні ОСОБА_8 тощо, що свідчить про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий вказав на наявність ризику незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , спеціалістів, експертів, а також понятих у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показань на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного або інформування останніх про хід розслідування з метою уникнення останніми відповідальності за вчинені ними злочини, оскільки під час обшуків такий тиск здійснювався з боку підозрюваного зокрема на понятих.

Крім того, на даний час встановлюються обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема і коло осіб причетних до його вчинення. Перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування про хід досудового розслідування тощо з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності, знищення доказів її причетності до кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оскільки сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_7 підозрюється у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища , поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, при цьому ОСОБА_7 міг припинити свою протиправну діяльність однак не зробив цього і вживав заходів для уникнення покарання, то на думку слідчого існує ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, з підстав у ньому викладених.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 21.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.10.2024; протоколом обшуку автомобіля марки «VOLKSWAGEN CRAFTER 2461» державний номерний знак НОМЕР_1 , від 03.10.2024; даними протоколу затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 03.10.2024.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення на думку слідчого судді свого підтвердження не знайшла.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Також слідчим суддею визначений розмір застави, що перевищує максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням характеру інкримінованого злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення. На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Також під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, зважаючи на те, що слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Зокрема, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, пов`язаного з одержанням службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Встановлено, що ОСОБА_7 та члени його сім`ї протягом 2022-2024 року неодноразово перетинали державний кордон України. ОСОБА_7 не має заборони на виїзд у зв`язку із воєнним станом, оскільки він заброньований до кінця мобілізації, що також свідчить на користь наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя врахував, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна підозрюваний та його дружина володіють значними майновими активами.

Прокурором доведено існування ризику у виді можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій, у тому числі на встановлення повного кола осіб, причетних до його вчинення, встановлюються місця зберігання документів, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Також є обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , спеціалістів, експертів, а також понятих у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного або інформування останніх про хід розслідування з метою уникнення останніми відповідальності за вчинені ними злочини, оскільки під час обшуків такий тиск здійснювався з боку підозрюваного зокрема на понятих.

Крім того, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню є також доведеним. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування про хід досудового розслідування тощо з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності, знищення доказів її причетності до кримінального правопорушення

Враховуючи вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апелянта, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Хоча апелянт просить врахувати дані про особу підозрюваного, а саме, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, веде активну діяльність у наданні допомоги ЗСУ, виховання молоді та у підтримці спорту, але ці дані не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Доводи апелянта про визначення слідчим суддею занадто великого розміру застави у відношенні ОСОБА_7 , є неспроможними.

Так, згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував встановлені ризики, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обставини та характер кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється.

Достатньо враховано дані про особу ОСОБА_7 , зокрема, про можливість розпоряджатись значними матеріальними ресурсами, інформацію про які досліджено слідчим суддею, значний негативний суспільний резонанс, той факт що за матеріалами провадження останній підозрюється у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді щодо визначення розміру застави є обґрунтованим, законним та вмотивованим.

На переконання колегії суддів, визначений розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі внесення застави.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що розгляд клопотання відбувся із дотриманням вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, яким передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування

Органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є СУ ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23 серпня 2023 року №195 за СУ ГУНП в Миколаївській області закріплено для розміщення слідчих відділів та визначено місця знаходження органу досудового розслідування з метою проведення досудового розслідування кримінальних проваджень, в тому числі, приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, слідче управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, як орган досудового розслідування перебуває також в межах територіальної юрисдикції Новоодеського районного суду Миколаївської області.

В данному випадку, з наявних у суді апеляційної інстанції матеріалів судового провадження вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №0000037 здійснюється в межах територіальної юрисдикції Новоодеського районного суду Миколаївської області.

За наведеного, немає підстав вважати, що рішення слідчого судді ухвалене незаконним складом суду.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3