Справа № 740/3685/24
Провадження № 1-кп/740/356/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 вiд 06.04.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, громадянина України, маючого повну загальну середню спеціальну освіту, одруженого, працюючого кочегаром в Ніжинській гімназії №11 (зі слів обвинуваченого), раніше не несудимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

встановив:

у грудні 2021 року (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено) у лісі поблизу села Заньки Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_3 за допомогою металошукача знайшов короткоствольну вогнепальну зброю 9-мм пістолет Браунінг, мод. 1935 (BROWNING Mod. 1935) № 18045 а, виробництва Бельгія. Після цього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, ОСОБА_3 привласнив знайдене, чим вчинив придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Знайдену вогнепальну зброю ОСОБА_3 зберігав без передбаченого законом дозволу в житловому будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до її вилучення працівниками поліції 29.04.2024 в ході санкціонованого обшуку.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці знайшов: 1) корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, споряджений вибуховою речовиною А-ІХ-1 (флегматизований гексоген) масою 90 г., та ударно-дистанційний запал УДЗ, що є вибуховим пристроєм (конструктивно поєднані надані на дослідження корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН із ударно-дистанційним запалом УДЗ є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, що відноситься до категорії боєприпасів); 2) вісімнадцять бойових 5,45-мм (5,45х39) приміжних патронів з трасуючими кулями, що є боєприпасами; тридцять п`ять бойових 5,45-мм (5,45х39) приміжних патронів із кулями зі сталевими сердечниками, що є боєприпасами; три пістолетні патрони калібру 9 мм (9х19) «Парабелум» із кулями зі свинцевими сердечниками, що є боєприпасами; один 9-мм (9х17К, 9х17мм Browning (.380 ACР)) пістолетний патрон із кулею зі сталевим сердечником, що є боєприпасом. Після цього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, привласнив знайдене, чим вчинив придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Вищевказані вибуховий пристрій і бойові припаси ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за №622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, зберігав у сейфі в господарському приміщенні за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до вилучення вказаних предметів працівниками поліції 29.04.2024 в ході санкціонованого обшуку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що має хобі, їздить по селах і збирає металошукачем різні металеві речі. Знайдене реставрує та колекціонує. Вилучені у нього вдома патрони, пістолет, корпус наступальної осколкової ручної гранати найшов у лісі поблизу с. Заньки у проміжок часу з 2021-2022 рік. Патрони та корпус ручної гранати хотів здати до поліції, а пістолет зберігав для своєї колекції. Під час обшуку нічого не приховував та все видав добровільно. У вчиненому розкаявся та засудив свої дії, просив суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване йому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує його вік, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують призначення покарання, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, раніше не судимий, критичне засудження ним власних дій та поведінки в судовому засіданні, правдиві показання про обставини вчинення злочину, позицію сторони обвинувачення щодо обрання міри покарання та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до вимог ст.75 КК України, з огляду на наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання та досудову доповідь, згідно якої, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільтва.

Суд вважає, що це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої його девіантної поведінки.

Також, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів, підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 14 009 (чотирнадцять тисяч дев`ять) грн. 68 коп.

Речові докази:

- короткоствольну вогнепальну зброю 9-мм пістолет Браунінг, мод. 1935 (BROWNING Mod. 1935) № 18045 а, виробництва Бельгія - передати до Чернігівського НДЕКЦ МВС для вміщення до криміналістичної інформаційно-довідкової колекції зброї та боєприпасів;

- предмети схожі на набої в кількості 61 шт, а саме 35 шт калібру 5,45 мм, 18 шт - 5,45 мм (трасер), 4 шт - 8 мм, 1 шт - 9 мм, 3 шт - 9,19 мм, уламки гранати РГН, 8 мм пістолет газовий PERFECTA Mod.FBI 8000, виробництва Німеччина - знищити;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1