Справа №: 486/1385/24 Провадження № 1-кп/486/218/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000337 від 17.07.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Антонівка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину, який не є особою з інвалідністю, не є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.02.2024 Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- стосовно якого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області розглядається кримінальне провадження №0000036 від 20.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України;

- стосовно якого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області розглядається кримінальне провадження №0000193 від 26.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням його в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 16.07.2024, приблизно о 22 год. 00 хв., з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та його караність, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно та відкрито, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені потерпілою, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні перукарні «Комплімент», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в присутності потерпілої ОСОБА_6 взяв з полиці, що праворуч від входу до перукарні, жіночу сумку чорного кольору з матеріалу шкірзамінника, під назвою «MARRIVINA» вартістю 503 грн. 30 коп., всередині якої знаходилася золота обручка 585 проби вагою 1,596 гр. вартістю 2917 грн. 45 коп., золота сережка 585 проби з білими камінцями вагою 4.5 гр. вартістю 8225 грн. 91 коп., швейцарський ніж вартістю 907 грн. 20 коп., помада «Top Face» вартістю 168 грн., помада «bogenia» вартістю 98 грн., туш для вій «bourjois volume glamur» вартістю 304 грн., блок живлення «Xiaomi» 67W вартістю 119 грн та грошові кошти в загальній сумі 90 грн. (одна купюра номіналом 50 грн. та дві купюри номіналом 20 грн.).

В процесі незаконного заволодіння вказаним майном ОСОБА_3 усвідомлював, що його дії помічені власником майна ОСОБА_6 та оцінюються як ним, так і нею, як відкрите викрадення чужого майна, однак, ігноруючи цю обставину та не реагуючи на подальші зауваження потерпілої повернути викрадене, залишив місце події разом із викраденим майном, яким надалі розпорядився на свій розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор також зазначив про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і під тяжбою отримання покарання обвинувачений може переховуватись від суду.

На думку сторони обвинувачення, ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки в ході досудового розслідування встановлено та допитано потерпілу ОСОБА_6 , свідків які повідомили обставини, що мають значення для досудового розслідування, а тому обвинувачений матиме змогу здійснювати вплив на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як обвинуваченого.

Також прокурор зазначив у клопотанні про те, що ризики жодним чином не зменшилися і не відпали. Запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений також залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.07.2024 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 14.09.2024 включно та визначено заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 90840 гривень.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя обґрунтовує застосування тримання під вартою тим, що в судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків не має, інвалідності не має, а тому, на переконання слідчого судді, застосування до підозрюваного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить в повної мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час відсутні підстави вважати, що ризики, встановлені слідчим суддею та викладені у клопотанні прокурора, а саме, ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, відпали.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, які б обгрунтовували недоцільність продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини; офіційно не працює; може переховуватись від суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 217, 314-316, 331,336 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на термін 60 (шістдесят) днів по 31 грудня 2024 року включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 90 840 грн, за умови внесення якої залишити чинними обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу від 19.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1