Справа № 173/2734/24
Провадження № 1-кп/209/309/24
В И Р О К

Іменем України

17 жовтня 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000299, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2024 року, близько 12 год. 00 год., ОСОБА_4 знаходячись разом із раніше знайомим ОСОБА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , за добровільною згодою останнього, у будинку по АДРЕСА_1 , де сумісно вживали спиртні напої. Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись, у середині приміщення вищевказаного будинку, побачив, як ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, направився до іншої кімнати відпочивати. У свою чергу ОСОБА_4 , у результаті раптово-виниклого умислу, направленого на викрадення банківської картки ОСОБА_7 , яка є офіційним документом, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 біля своїх речей, вийшов у двір даного будинку, де на столі знаходилася платіжна банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , із записаним поряд на папері пін-кодом, яка належить ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 умисно, таємно, із корисливого мотиву, проти волі власника, взяв до рук зі столу вищевказану банківську карту, та продовжуючи свої умисні дії, користуючись тимчасовою відсутністю уваги ОСОБА_7 за своїми речами, реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння даною банківською карткою, яка є офіційним документом, та грошовими коштами, що перебували на картковому рахунку, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав вищезазначену банківську картку ОСОБА_7 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657- ХП, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-111, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після чого ОСОБА_4 з викраденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального проступку зник та таким чином викрав її.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, що виразилось у викраденні офіційного документу, вчинений з корисливих мотивів.

ОСОБА_4 будучи обізнаним про те, згідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із змінами, в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжена, останній раз згідно з Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, 24травня 2024 року близько 15 год. 15 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де у результаті раптово-виниклого умислу направленого на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись електронним терміналом для оплати товарів, який синхронізовано із касовим апаратом магазину, надав продавцю даного магазину, банківську карту ОСОБА_7 з рахунком АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 для оплати вартості придбаних ним продуктів харчування. У свою чергу продавець магазину, 24.05.2024 року о 15 год. 29 хв. провела операцію з оплати вартості продуктів харчування, на суму 104 гривні та повернула банківську карту ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 25.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 06 год. 50 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув у приміщення магазину ФОП « ОСОБА_8 » по АДРЕСА_3 , де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_9 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись електронним терміналом для оплати товарів, який синхронізовано із касовим апаратом магазину, надав продавцю даного магазину, вищевказану банківську карту ОСОБА_7 для оплати вартості придбаних ним продуктів харчування. У свою чергу продавець магазину, 25.05.2024 року о 06 год. 59 хв. провела операцію з оплати вартості продуктів харчування, на суму 154 гривні та повернула банківську карту ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 25.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 21 год. 40 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув у приміщення магазину «Росинка» по вул. Привокзальній, буд. № 2, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись електронним терміналом для оплати товарів, який синхронізовано із касовим апаратом магазину, надав продавцю даного магазину, вищевказану банківську карту ОСОБА_7 для оплати вартості придбаних ним продуктів харчування. У свою чергу продавець магазину, 25.05.2024 року о 21 год. 50 хв. провела операцію з оплати вартості продуктів харчування, на суму 200 гривень та повернула банківську карту ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 26.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 07 год. 10 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув у приміщення магазину «Мальва» по вул. Привокзальній, буд. № 20А, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись електронним терміналом для оплати товарів, який синхронізовано із касовим апаратом магазину, надав продавцю даного магазину, вищевказану банківську карту ОСОБА_7 для оплати вартості придбаних ним продуктів харчування. У свою чергу продавець магазину, 26.05.2024 року провела три операції з оплати вартості продуктів харчування, а саме о 07 год. 19 хв. на суму 99 гривень 00 копійок, о 07 год. 21 хв. на суму 21 гривні 00 копійок, та о 08 год. 57 хв. на суму 39 гривень 00 копійок, всього на суму 159 гривень 00 копійок та повернула банківську карту ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 26.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 08 год. 10 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув до приміщення магазину «Росинка» по вул. Привокзальній, буд. № 2, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», 26.05.2024 року, провів три транзакції зі зняття грошових коштів, а саме о 08 год. 12 хв. у сумі 200 гривень 00 копійок, о 10 год. 13 хв. у сумі 600 гривень 00 копійок, та об 11 год. 37 хв. у сумі 200 гривень 00 копійок, всього на суму 1000 гривень 00 копійок, шляхом введення вірного пін-коду на клавіатурі банкомату з послідуючим зчитуванням даних з магнітного носія банківської карти ОСОБА_7 та поверненням банківської карти ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 26.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 14 год. 00 хв., знаходячись у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув до приміщення магазину «Малінкі» по просп. Свободи, буд. № 103, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», 26.05.2024 року, провів дві транзакції зі зняття грошових коштів, а саме о 14 год. 02 хв. у сумі 600 гривень 00 копійок, та о 15 год. 10 хв. у сумі 1000 гривень 00 копійок, всього на суму 1600 гривень 00 копійок, шляхом введення вірного пін-коду на клавіатурі банкомату з послідуючим зчитуванням даних з магнітного носія банківської карти ОСОБА_7 та поверненням банківської карти ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 26.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 16 год. 40 хв., знаходячись у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув до приміщення магазину «Шік» по просп. Василя Стуса, буд. № 37/16, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», 26.05.2024 року, о 16 год. 42 хв. провів одну транзакцію зі зняття грошових коштів у сумі 200 гривень 00 копійок, шляхом введення вірного пін-коду на клавіатурі банкомату з послідуючим зчитуванням даних з магнітного носія банківської карти ОСОБА_7 та поверненням банківської карти ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 27.05.2024 року ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_7 близько 12 год. 00 хв., знаходячись у селищі Новомиколаївка, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, маючи у своєму розпорядженні раніше викрадену банківську карту, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , та достовірно знаючи пін-код даної карти, прибув до приміщення магазину «Росинка» по вул. Привокзальній, буд. № 2, де діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів гр. ОСОБА_7 з його вищевказаного карткового банківського рахунку, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі власника ОСОБА_7 та без його відома, скориставшись банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», 27.05.2024 року о 12 год. 12хв., провів одну транзакцію зі зняття грошових коштів, у сумі 200 гривень 00 копійок, шляхом введення вірного пін-коду на клавіатурі банкомату з послідуючим зчитуванням даних з магнітного носія банківської карти ОСОБА_7 та поверненням банківської карти ОСОБА_4 ..

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, із корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення, викрав грошові кошти з банківської карти, що належить АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 фінансовий рахунок якої відкрито на ОСОБА_7 , у загальній сумі 3617,00 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 23 серпня 2024 року між начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області прокурором ОСОБА_10 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою прокурора, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, обставинами, що пом`якшує його покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років; за вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Дійшли висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначений судом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим; угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості. Вказав, що не має намір подавати цивільний позов, у зв`язку з чим просив слухати справу без його участі.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які кожен окремо підтримали заяву потерпілого та не заперечували проти його заяви про проведення підготовчого судового засідання без його присутності, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинений з корисливих мотивів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином та відповідно кримінальним проступком.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відомості про його особу, наявність обставин, які пом`якшують його покарання, а також наявність обставини, яка його обтяжує.

За приписами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, обов`язковою умовою застосування цієї норми є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та кримінальним проступком, враховуючи дані про його особу, який є особою молодого віку, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, в реєстрі у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває; за місцем проживання скарг на ОСОБА_4 не надходило, зарекомендував себе з посередньої сторони, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, на підставі ч. 1 ст. 66 КК України, відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, має намір упорядкувати своє життя, є особою молодого віку, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання скарг на ОСОБА_4 не надходило, характеризується посередньо, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про його особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної 23 серпня 2024 року між начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області прокурором ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000299, укладену 23 серпня 2024 року між начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області прокурором ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника останнього ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а саме:

- CD-R диск марки «MEDIA» з написом на ньому вх. 9542873 від 24.06.2024 року, та CD-R диск марки «MEDIA» з написом на ньому 624-ВБ, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000299.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1