ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1469/24 Справа № 205/9587/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2024 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштований, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 12.02.2024 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік;

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 вересня 2024 року, із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень),

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2024 року клопотання СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 вересня 2024 року, із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень).

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 покладено, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що на території України введено воєнний стан, 30.06.2024 року, близько о 19 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись на пляжі на ж/м Парус у м. Дніпро (більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена), побачив мобільний телефон марки: «Iphone» модель: «14 pro max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , фіолетового кольору, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який знаходився на поверхні колонки JBL чорного кольору та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та ці дії є таємними для потерпілої ОСОБА_10 , та оточуючих, повторно, своєю рукою взяв з вищезазначеної колонки мобільний телефон марки: «Iphone» модель: «14 pro max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , фіолетового кольору вартість якого становить 34 100 гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_8 , приховав вказаний мобільний телефон та усвідомлюючи, що його дії, як і раніше мають таємний характер, утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_10 , майнову шкоду, що становить 34100 гривень 00 копійок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та інших обставин, що мають значення, слідчий суддя вважав за можливе застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 121 120 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень), яка, у цьому випадку, буде необхідною і достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та досягненню завдань кримінального провадження.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що судом повно та всебічно не було досліджено всі обставини справи, зокрема суд залишив без уваги доводи сторони захисту проголошені під час розгляду клопотання слідчого щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, суд залишив без уваги доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків та залишив без уваги доводи сторони захисту про відсутність обґрунтування щодо неможливості обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 самостійно з`явився до поліції для отриманні повідомлення про підозру, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на його утриманні перебуває матір, яка є непрацездатною особою та має інвалідність, також на утриманні останнього перебуває і його неповнолітня дитина.

Окремо зазначає, що сторона обвинувачення жодним чином не послалась на наявність будь-яких ознак готування ОСОБА_8 будь-яких дій, які могли б бути пов`язані з поза процесуальною поведінкою останнього в частині можливості тиску на потерпілу або свідків.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 та його підзахисний, підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі та просили їх задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або свідчили б про не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті - позбавлення волі стоком від п`яти до восьми років, що відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України свідчить про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте, як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема потерпілу. В разі здійснення на них впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 останні можуть змінити свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

З матеріалів досудового розслідування слідує, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою. А саме, його було засуджено сім разів протягом 2009-2024 року, відомості про що містяться у повідомленні про підозру ОСОБА_8 .. Дана обставина свідчить про його усталену протиправну поведінку і схильність до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим обґрунтованим є і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК - вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника у частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом (на чому наполягає сторона захисту) або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на наявність у останнього судимостей раніше.

Не спростовують правильності висновків суду й відомості про особу підозрюваного, який за словами сторони захисту має певні соціальні зв`язки, оскільки зазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак не стали тими стримуючими факторами, які б могли запобігти їх вчиненню.

Слідчий суддя належним чином застосував і положення ч. 3 ст. 183 КПК та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, у зв`язку з чим розмір застави не є завідомо непомірним і водночас є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 у разі її внесення.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто до 19 вересня 2024 року, із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень) - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4