УХВАЛА

3 жовтня 20024 року

м. Київ

справа № 351/1199/23

провадження № 51-4030ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2024 року касаційну скаргупредставника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом 7 днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також скаржнику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

На адресу Верховного Суду 1 жовтня 2024 року від представника потерпілоїнадійшла касаційна скарга після усунення недоліків.

Проте з нової редакції касаційної скарги вбачається, що адвокат в повному обсязі не усунув недоліків скарги, залишеної без руху.

Так в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху представнику потерпілої

було запропоновано сформувати прохальну частину відповідно до повноважень Верховного Суду передбачених ст. 436 КПК, яка регламентує, що за наслідками розгляду касаційної скарги Суд має право:

1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

4) змінити судове рішення.

Однак, в новій редакції касаційної скарги, адвокат будь-яких змін в прохальну частину не вніс, що перешкоджає відкриттю касаційного провадження.

Так, в новій редакції касаційної скарги, представник потерпілої знову допустив протиріччя та ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і про зміну вироку місцевого суду шляхом погіршення становища засудженого, зокрема в призначенні йому основного покарання у виді обмеження волі з реальним відбуттям.

Вказане прохання протирічить вимогам ст. 436 КПК, оскільки таке рішення можливо лише шляхом постановлення нового вироку судом першої або апеляційної інстанцій після скасування ухвали апеляційного суду, а при наявності підстав і вироку місцевого суду.

Касаційний суд наділений повноваженнями збільшити присуджені, по результатах розгляду цивільного позову, стягнення майнової шкоди та моральних збитків, однак, лише шляхом зміни рішень судів, як апеляційної так і першої інстанцій.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Частина 4 ст. 429 КПК передбачає, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, у тому числі при наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3