Справа № 953/5199/24
н/п 1-кс/953/5618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000689 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000689 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучено в ході проведених обшуків.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням Відділу спеціальної поліції ГУ Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000689 від 07.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством час та місці, придбав пістолет системи «Макарова» калібру 9 мм, заводська серія «ВБ-2798» 1963 року виготовлення та 16 пістолетних патронів калібру 9х18 ПМ.

Після чого усвідомлюючи, що вказаний пістолет є вогнепальною зброєю, а 16 пістолетних патронів є боєприпасами, у невстановлений слідством час та місці, але не пізніше ніж до 16.06.2024, незаконно носив та зберігав без передбаченого дозволу з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом збуту за готівку вищевказаної вогнепальної зброї та боєприпасів.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , 16 червня 2024 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи на парковці ТОВ «Омега», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_6 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» та який діяв під контролем правоохоронних органів, де перебуваючи у салоні свого автомобіля марки ВАЗ 210994-20 державний номер НОМЕР_1 , збув пакунок останньому, в якому знаходився пістолет системи «Макарова» калібру 9 мм, заводська серія «ВБ 2798» 1963 року виготовлення та 16 пістолетних патронів калібру 9х18 ПМ, споряджені у два металевих магазини, в свою чергу, ОСОБА_6 , оглянувши пістолет та набої до нього, на вимогу ОСОБА_5 передав грошові кошти у розмірі 500 доларів США, а саме перерахував та поклав грошові кошти до бардачку автомобіля, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 18.06.2024 № СЕ-19/121-24/16826-БЛ надані на дослідження пістолет є нарізною бойовою вогнепальною зброєю, пістолетом системи «Макарова», калібру 9 мм (під патрон 9х18 ПМ), заводська серія/номер « НОМЕР_2 », 1963 року виготовлення, придатний для стрільби, 16 патронів є боєприпасами пістолетними патронами калібру 9х18 ПМ, призначеними для пістолетів системи ОСОБА_7 , а також іншої зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети-кулемети тощо).

25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти, а саме дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США із наступними серіями та номерами: 1) KD01351461B, 2) FF63512200A.

Сторона обвинувачення зазначає, що відповідно до протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 16.06.2024 грошові кошти 5 (п`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США із серійними номерами: FG84700875A, FF63512200A, KH49874755A, KD01351461B, НОМЕР_3 являються грошовими коштами органу, який здійснює захист національної державності, оглянуті та зроблені їх ксерокопії з метою виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину.

Таким чином, грошові кошти, а саме дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США із наступними серіями та номерами: 1) KD01351461B, 2) FF63512200A, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , являються предметом вищевказаного кримінального правопорушення.

Крім того, 25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2024 проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_5 у адміністративній будівлі АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 11, IMEI НОМЕР_4 , в якому міститься сім-картка із абонентським номером стільникового зв`язку НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 .

Крім того, 25.07.2024 у період часу з 11:41 год. по 13:15 год. проведено невідкладний обшук у приміщенні гаражу, який належить ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 2448-1963 року випуску, два магазини з набоями у кількості 16 набоїв, предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 395 - 1963 року випуску, з двома магазинами та набоями у кількості 16 набоїв, 26 набоїв калібру 9*18, грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів, купюри серії LB12887559J, PD58299273C, LK52507568C, MB51213544S, PF36349605K, жорсткий диск марки Western Digital об`ємом 1TB, серії S/N:WCC4J3E58YYA.

Відповідно до положення ст.98 КПК України, вилучені речі та предмети мають ознаки речового доказу, тобто є матеріальним об`єктом, що зберегли на собі його сліди, є об`єктом кримінально противоправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених речей.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_8 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

27 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях ДСНС за адресою: АДРЕСА_3 , які використовуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 липня 2024 року в період часу з 07:43 до 08:38 слідчим проведено обшук у приміщеннях ДСНС, в результаті якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 11, IMEI НОМЕР_4 , в якому міститься сім-картка із абонентським номером стільникового зв`язку НОМЕР_5 .

27 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

25 липня 2024 року в період часу з 07:22 до 09:15 слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого було виявлено та вилучено дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США із наступними серіями та номерами: 1) KD01351461B, 2) FF63512200A.

25 липня 2024 року в період часу з 11:41 до 13:15 на підставі ст. 233 КПК України слідчим проведено обшук приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_4 , в результаті якого було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 2448-1963 року випуску, два магазини з набоями у кількості 16 набоїв, предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 395 - 1963 року випуску, з двома магазинами та набоями у кількості 16 набоїв, 26 набоїв калібру 9*18, грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів, купюри серії LB12887559J, PD58299273C, LK52507568C, MB51213544S, PF36349605K, жорсткий диск марки Western Digital об`ємом 1TB, серії S/N:WCC4J3E58YYA.

25.07.2024 виявлені та вилучені під час обшуку речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів, купюри серії LB12887559J, PD58299273C, LK52507568C, MB51213544S, PF36349605K, не відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК, оскільки відсутнє належне обґрунтування підстав та мети відповідно до положень ст.170 КПК та обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні слідчим не наведено жодного доказу, що вказані грошові кошти, які було вилучено в ході обшуку є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом. Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на вказані грошові кошти.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню частково за виключенням накладення арешту на наступне майно, яке не відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України: грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів, купюри серії LB12887559J, PD58299273C, LK52507568C, MB51213544S, PF36349605K.

Положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого судді встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна слідчий зазначає саме збереження речових доказів.

З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст.173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, враховуючий воєнний стан, вважає необхідним зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 місяці зняти інформацію з арештованого майна, а саме: електронних носіїв інформації, мобільних телефонів, sim-карток, які були вилучені 25.07.2024 в ході проведення обшуків по кримінальному провадженню, після чого передати його на відповідальне зберігання власникам вказаного майна, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000689 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 25.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме на: дві купюри номіналом 100 (сто) доларів США із наступними серіями та номерами: 1) KD01351461B, 2) FF63512200A.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 25.07.2024 під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_5 у адміністративній будівлі АДРЕСА_3 майно, а саме на мобільний телефон марки Iphone 11, IMEI НОМЕР_4 , в якому міститься сім-картка із абонентським номером стільникового зв`язку НОМЕР_5 .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 25.07.2024 під час проведення обшуку приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_4 , майно, а саме на: предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 2448-1963 року випуску, два магазини з набоями у кількості 16 набоїв, предмет схожий на пістолет типу Макарова серії ВБ 395 - 1963 року випуску, з двома магазинами та набоями у кількості 16 набоїв, 26 набоїв калібру 9*18, жорсткий диск марки Western Digital об`ємом 1TB, серії S/N:WCC4J3E58YYA.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом по 100 доларів, купюри серії LB12887559J, PD58299273C, LK52507568C, MB51213544S, PF36349605K відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в строк не пізніше двох місяців з дня постановлення ухвали, за участю спеціаліста у строк 2 місяці зняти інформацію з арештованого майна, а саме: електронних носіїв інформації, мобільних телефонів, sim-карток, які були вилучені 25.07.2024 в ході проведення обшуків по кримінальному провадженню, після чого передати його на відповідальне зберігання власникам вказаного майна, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1