ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 214/7059/17

Провадження № 1-кп/210/84/24

30 жовтня 2024 року

Колегія суддів Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіускладі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

експерта ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працюючого в ДП «Агролайт» на посаді вантажника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 лютого 2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 06 квітня 2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. ст. 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 13 травня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк у 2 роки 4 місяці та 9 днів;

- 14 квітня 2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 в ніч із 26 жовтня 2017 року на 27 жовтня 2017 року, приблизно о 00 годині, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, біля будинку АДРЕСА_2 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_14 , після чого, побачивши, як ОСОБА_14 зайшла до під`їзду вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відрите викрадення чужого майна, також зайшов до під`їзду вказаного будинку, постукав у двері квартири АДРЕСА_3 , в яку зайшла ОСОБА_14 та під вигаданими підставами, що у будинку немає світла, дочекався, коли остання відчинить двері квартири, після чого схопив ОСОБА_14 за шию, чим подавив її волю до опору та проник до вказаної квартири, в якій відкрито заволодів майном, яке належало ОСОБА_14 , а саме грошовими коштами в сумі 800 грн., мобільним телефоном «Престіжіо» вартістю 386,55 грн., сережками вартістю 113,85 грн., косметичними приладами та сумкою, які не представляють матеріальної цінності для ОСОБА_14 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 1300,40 грн.

Також ОСОБА_9 повторно, о 05 годині 04 листопада 2017 року, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом пошкодження та вибиття балконної двері проник до квартири АДРЕСА_4 , де проживала ОСОБА_14 та достовірно знаючи про те, що його дії носять відкритий характер, відкрито викрав належний останній мобільний телефон «Ерго» вартістю 464,10 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Також ОСОБА_9 повторно, приблизно о 01 годині 04 травня 2019 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_15 , чим спричинив останній фізичного болю та відкрито викрав належну їй жіночу сумочку, в якій знаходилось особисте майно ОСОБА_15 , а саме жіночий гаманець синього кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 580 грн., набір ключів та дисконтних карток магазинів, які не представляють для ОСОБА_15 матеріальної цінності та паспорт громадянина України на її ім`я, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 580 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Також ОСОБА_9 у ранковий час 10 серпня 2019 року прибув до 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 Розі з метою провідати свою бабу ОСОБА_16 , проживаючу в квартирі АДРЕСА_3 , розташованій на другому поверсі вказаного під`їзду будинку.

Знаходячись у вказаному під`їзді, ОСОБА_9 побачив відчинені вхідні двері квартири АДРЕСА_2 , розташованій на першому поверсі, де проживали малознайомі йому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловік ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Помилково вважаючи, що зазначені особи в квартири відсутні, ОСОБА_9 , розуміючи, що у вказаній квартирі можуть зберігатись гроші та інше цінне майно, діючи умисно, із корисливих мотивів, через незачинені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_6 .

У цей же час йому назустріч вийшла господарка квартири ОСОБА_17 , однак ОСОБА_9 , не бажаючи припинити свої злочинні дії, спрямованні на заволодіння чужим майном, розуміючи, що його злочинні дії стали очевидними для ОСОБА_17 , вирішив вчинити на неї розбійний напад та подальше умисне вбивство останньої із корисливих мотивів, після чого ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у коридорі квартири АДРЕСА_6 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 шляхом розбою та подальшого умисного її вбивства із корисливих мотивів, об`єктивно розуміючи, що ОСОБА_17 унаслідок похилого віку нездатна чинити належний опір його протиправному посяганню та розраховувати на допомогу сторонніх осіб, близько 08 години 35 хвилин 10 серпня 2019 року напав на ОСОБА_17 , умисно завдавши їй одного удару правою рукою в лобну ділянку голови та одного удару в ділянку підборіддя, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, обхопив ОСОБА_17 своєю рукою за шию та застосовуючи фізичну силу, затягнув її до приміщення спальної кімнати вказаної квартири, де приблизно о 08 годині 40 хвилин 10 серпня 2019 року повалив ОСОБА_17 спиною на підлогу та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_17 і бажаючи настання саме таких наслідків, ногою в області грудної клітини притиснув ОСОБА_17 до підлоги, посилюючи тиск вагою власного тіла, придавлюючи при цьому коліном органи шиї останньої, перекривши їй тим самим доступ повітря до органів дихання та здавлював до тих пір, поки ОСОБА_17 перестала подавати ознаки життя та в результаті отриманих злочинними діями ОСОБА_9 травм померла.

Упевнившись у доведенні злочинного наміру, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_17 , до кінця, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що перешкоди для реалізації його злочинного наміру на заволодіння майном ОСОБА_17 усунуті, приблизно з 08 години 40 хвилин до 08 години 50 хвилин 10 серпня 2019 року незаконно обшукав квартиру АДРЕСА_6 , де виявив та протиправно заволодів майном ОСОБА_19 , а саме грошовими коштами в сумі 11400 грн., кнопковим мобільним телефоном «NOMI» вартістю 290 грн. відповідно до висновку експерта №345/12.1/769 від 30.09.2019 року, зв`язкою із двох ключів від вхідних дверей вказаної квартири та магнітного ключа від вхідних дверей під`їзду, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 11690 грн., а внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_9 . ОСОБА_17 було заподіяно тілесних ушкоджень у вигляді синця в лобовій ділянці ліворуч, садна в ділянці підборіддя, синців та внутрішньошкіряних крововиливів на шиї праворуч по бічній поверхні, синця від проекції нижньої щелепи до нижньої третини шиї ліворуч, чисельних синців по передній поверхні грудної клітки від проекції ключиць до 3 міжребер`я із внутрішньошкіряними крововиливами, синців по розгинальній поверхні правого передпліччя, крововиливів у м`які покрови голови праворуч та ліворуч, переломів під`язикової кістки, щитоподібного хряща та перстнеподібного хряща, крововиливів у м`які тканини шиї та у м`які тканини задньої поверхні органокомплексу шиї, перелому ребер праворуч 1-4 по білягрудинній лінії, перелому ребер ліворуч 2-5 по середньо-ключичній лінії, перелому ребер праворуч 2-8 по середньо-пахвинній лінії, перелому ребер ліворуч 2-9 по середньо-пахвинній лінії із крововиливами в міжреберні м`язи, конструкційного перелому ребер ліворуч 2-5 по біляхребетній лінії, перелому 2 ребра праворуч по біляхребетній лінії, крововиливів під плевру легень, розриву плеври та тканин легень по задній поверхні, які відповідно до висновку експерта №1458/2 від 23.10.2019 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_17 .

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, за ознаками: напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_9 показав, що вину у скоєнні даних злочинів він визнає частково.

Вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186 КК України він визнає повністю.

Вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 КК України та п.6 ч.2 ст.115 КК України він визнає частково, оскільки не мав умислу вбивати потерпілу та не вбивав її.

Самі події проникнення до її квартири, застосування насильства та заволодіння коштами та майном потерпілої він не заперечує, окрім застосування насильства шляхом тиснення на груди потерпілої та її шию вагою тулуба, ногою, коліном, тощо, як про це вказано у обвинуваченні.

10 чи 12 серпня 2019 року він йшов до власної бабусі, провідати. Піднімався сходами на 2й поверх, побачив привідкриті двері квартири потерпілої на 1му поверсі, зайшов, щоб щось вкрасти, т.я. був впевнений, що стара хазяйка просто забула зачинити двері, коли виходила з квартири, але назустріч раптово вийшла потерпіла, баба ОСОБА_20 , яку він знав раніше і яка його теж знала.

Він її вдарив в обличчя, обхопив рукою за шию, відвів у спальню та поклав на підлогу. На шию рукою він давив несильно. Вона була жива, в свідомості, мовчала. Коли він довів її до спальні, вона впала на підлогу.

Він послухав вона дихає, очі були відкриті, пульс на шиї був.

Він забрав у неї мобільний телефон і пішов по квартирі, шукати гроші і цінності. Знайшов гроші і пішов з квартири. Потерпіла була жива, він був в цьому впевнений.

Він викрав з квартири мобільний телефон і близько 10000 грн. В квартирі був приблизно 3 хвилини.

На груди і шию їй коліном не давив, на неї не ставав, ногами не душив. Взагалі сильно її не душив нічим. Один раз вдарив в обличчя і трохи здавав за шию рукою, і все.

На слідчому експерименті оговорював себе, бо його били в поліції і примушували визнавати вину. Примушували слідчі та оперативники, били сильно.

ОСОБА_21 складу суду казав, що він душив потерпілу ногами, бо його в СІЗО залякали слідчий та оперативники.

Стосовно вчинення пограбувань визнає свою вину повністю. Все було так, як описано в обвинувальних актах.

Він дійсно приблизно у 20-х числах жовтня 2017 року прийшов до будинку АДРЕСА_2 , біля якого на вулиці побачив раніше незнайому йому дівчину, як він потім дізнався ОСОБА_14 , яка зайшла до під`їзду вказаного будинку, він зайшов до під`їзду вслід за нею, постукав у двері квартири АДРЕСА_3 , куди зайшла дівчина, яка відчинила двері квартири, після чого він, схопивши дівчину за шию, проник до квартири, де відкрито заволодів жіночою сумкою дівчини, в якій знаходились гроші, мобільний телефон «Престіжіо» та косметика, після чого вибіг із квартири.

Іншого дня, на початку листопада 2017 року, він заліз на балкон цієї ж квартири, де проживала та дівчина, вибив балконні двері, проник до квартири, вона була вдома, і він відкрито заволодів її мобільним телефоном «Ерго».

Крім того, в нічний час на початку травня 2019 року він, біля будинку АДРЕСА_5 , побачив незнайому дівчину, як він потім дізнався ОСОБА_15 , пішов за нею, наздогнав її та вдарив по обличчю, після чого вирвав у неї жіночу сумочку та втік, виявивши в сумочці гаманець із грошовими коштами, ключі, дисконтні картки магазинів та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 .

У скоєному розкаюється, просить вибачення у потерпілих.

Колегія суддів, оцінюючи такі покази обвинуваченого та враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.186 КК України та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.186 КК України та їх обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, у епізодах обвинувачення, що стосуються вказаних злочинів, допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи та документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також докладно, неодноразово роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також судом встановлено, що обвинувачений правильно та повно розуміє значення усіх обставин, викладених у обвинуваченні стосовно вчинення ним пограбувань, повністю визнає та підтверджує їх і ані ним, ані іншими учасниками процесу ці обставини не оспорюються та визнаються.

Оцінюючи ж позицію обвинуваченого щодо інкримінованих йму злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України, колегія суддів доходить до висновку про те, що вказані свідчення обвинуваченого в даній частині, з урахуванням наведених надалі міркувань та доказів, доповнюються встановленими в ході розгляду обставинами справи, а тому частково враховує їх при винесенні даного вироку, доходячи при цьому висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України, окрім його частково врахованих свідчень, повністю доводиться усіма зібраними у справі доказами.

Так, обвинувачений фактично визнає, що він дійсно у час та спосіб, викладений в обвинуваченні, незаконно проник до квартири потерпілої та, несподівано виявивши її там, напав на неї, застосував до неї насильство, після чого заволодів її майном та грошовими коштами.

Фактично, обвинувачений заперечує тільки застосування насильства, небезпечного для життя (удушення) та заподіяння ним смерті потерпілої внаслідок застосування такого насильства.

При цьому, в якості доказів на підтвердження встановлених судом обставин, колегія суддів зазначає та враховує наступне:

В судовому засіданні допитана у якості потерпілої ОСОБА_11 показала, що загибла була її матір`ю.

10.08.2019 року їй зателефонувала сусідка мами, бо її вітчим не може попасти назад в квартиру він вийшов без ключів і телефону в магазин, повернувся, а квартира закрита.

Вона взяла ключі, поїхала до квартири матері. По дорозі їй телефонувала, але та не відповідала.

Коли вона приїхала, вітчим був вже з ключами, а квартира відкрита. Мати мертва лежала на дивані. Вона бачила у неї синці, у тому числі-на обличчі.

Вітчим розповів, що коли він побачив, що двері зачинені, пішов телефонувати їй до сусідки, а коли повернувся-двері вже були відчинені, він зайшов всередину і побачив, що її мати лежить мертва на підлозі, він її підняв і поклав на диван.

Вони викликали поліцію і швидку допомогу.

Вітчим казав, що його не було близько 20 хв. З квартири пропали ключі, мобільний телефон матері, гроші 11 чи 15 тисяч гривень.

Пізніше мобільний телефон матері з`явився в мережі, їй прийшли СМС, вона відразу віддала свій телефон поліції.

На даний час її вітчим ОСОБА_18 - не зможе надати ніяких показів у зв`язку з віком та поганим станом здоров`я.

Даними свідченнями, на переконання суду, встановлюються обставини вчинення злочину, обстановки на місці події, способу зникнення злочинця з квартири потерпілої та наявність у неї явно видимих тілесних ушкоджень.

У зв`язку з заявою потерпілої ОСОБА_11 про неможливість допиту іншого потерпілого за даним епізодом ОСОБА_18 за станом його здоров`я та віком, колегія суддів, переконавшись у неможливості такого допиту шляхом вжиття заходів щодо виклику вказаного потерпілого до суду, які не дали результатів, за клопотанням прокурора, проти якого не заперечували інші учасники процесу, у т.ч. обвинувачений та захисник, заслухала в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_18 , надані ним в ході розгляду даного кримінального провадження попереднім складом суду.

В ході допиту в судовому засіданні минулим складом суду, ОСОБА_18 , якому до початку допиту були докладно роз`яснено його права та обов`язки, вільно та повно, без-будь-якого тиску, докладно і послідовно надав суду свідчення, повністю аналогічні по суті свідченням потерпілої ОСОБА_11 , наведеним вище.

Враховуючи викладене, а саме - їх повну узгодженість, непротирічивість, докладність, повноту та добровільність, а також повне незаперечення даної процесуальної дії сторонами, у т.ч. обвинуваченим та захисником, суд вважає за можливе визнати свідчення потерпілого ОСОБА_18 , надані у минулих судових засіданнях попередньому складу суду, належним та допустимим доказом, яким встановлюються обставини вчинення злочину, обстановки на місці події, способу зникнення злочинця з квартири потерпілої, викраденого майна та наявність у потерпілої тілесних ушкоджень.

Від допиту інших свідків та потерпілих за іншими епізодами злочинів, які інкримінуються обвинуваченому та в яких він повністю визнав себе винним (зокрема, за ч.ч.2,3 ст.186 КК України) прокурор відмовився.

Сторона захисту проти вказаного не заперечувала, клопотання про їх допит стороною захисту не заявила.

Зазначені вище потерпілі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Крім того, приймаючи рішення щодо вини чи невинуватості обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України згідно пред`явленого обвинувачення (оскільки, як уже зазначалося вище, розгляд щодо епізодів обвинувачення за ст.186 КК України проводиться згідно ч.3 ст.349 КПК України), суд оцінює у їх сукупності свідчення обвинуваченого, потерпілих, та досліджені судом у судовому засіданні в обсязі, визначеному судом за клопотанням сторін, документи, докази та матеріали, що (за оцінкою суду) мають відношення для встановлення вини чи невинуватості обвинувачених у даних епізодах обвинувачення, та доходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України доводиться, зокрема:

- витягами з ЄРДР №0001503 від 10.08.2019 року із правовою кваліфікацією за п. 6 ч. 2 ст. 115 та за ч. 4 ст. 187 КК України, згідно яких 10 серпня 2019 року до чергової частини Саксаганського ВП надійшло повідомлення про виявлення трупу ОСОБА_17 із тілесними ушкодженнями в районі шиї та голови у квартирі АДРЕСА_6 та про те, що цього ж дня ОСОБА_9 проник до вказаної квартири, напавши на ОСОБА_17 із застосуванням фізичної сили та з метою вбивства, від чого остання померла та заволодів належним ОСОБА_17 майном (т.1 а.с.1, 2);

- протоколом огляду місця події від 10.08.2019 року із фототаблицею, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_6 та в якій було виявлено та вилучено із чашки три сліди папілярних узорів, два сліди папілярних узорів із поверхні дерев`яних дверцят мебльованої стінки та чотири сліди папілярних узорів із поверхні дерев`яних лакованих дверцят мебльованої стінки (т.1 а.с.14-22);

Даним протоколом, на переконання суду, встановлюється обстановка місця події, зафіксовано та вилучено сліди злочину, зокрема- відбитки папілярних ліній, тощо.

- протоколом огляду трупу ОСОБА_17 від 10.08.2019 року із планом-схемою тілесних ушкоджень та фототаблицею, згідно якого вказаний труп знаходився у квартирі АДРЕСА_6 , в горизонтальному положенні обличчям до гори на дивані з наступними тілесними ушкодженнями: в районі лобної ділянки ліворуч синець округлої форми синюшного кольору, по лівій стороні обличчя синець з нечіткими межами, на підборідді садно, на передній поверхні шиї множинні синці та підшкірні крововиливи, у верхній третині грудної клітини множинні синці фіолетово-синюшного кольору, спостерігається патологічна рухливість грудної клітини по передній поверхні праворуч та ліворуч, та підшкірна емфізема, по зовнішній поверхні правого передпліччя синці смугастої форми фіолетово-вишневого кольору, в проекції ліктьового суглоба праворуч садно з червоним рановим дном, по передній пахвинній лінії праворуч патологічна рухливість грудної клітини, а також незначна рухливість органокомплексу шиї, із трупу було вилучено зрізи нігтьових пластин, змив із поверхні шиї, мікрооб`єкти з обох долонь та 10 відбитків пальців рук (т.1 а.с.24-31);

Даним протоколом, на переконання суду, встановлюється наявність на трупі потерпілої численних тілесних ушкоджень за типом синців, саден, крововиливів, патологічної рухливості окремих частин тіла, тощо, чим повністю спростовуються свідчення обвинуваченого щодо того, що він застосував до потерпілої тільки один удар в область обличчя та несильне здавлювання рукою за шию.

- Актом судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_17 №1458 від 10.08.2019 року, Висновком експерта №1458/1 від 04.09.2019 року та Висновком експерта №1458/2 від 21.10.2019 року зі схемами тілесних ушкоджень, згідно яких ОСОБА_17 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в лобовій ділянці ліворуч, садна в ділянці підборіддя, синців та внутрішньошкіряних крововиливів на шиї праворуч по бічній поверхні, синця від проекції нижньої щелепи до нижньої третини шиї ліворуч, чисельних синців по передній поверхні грудної клітини від проекції ключиць до 3 міжребер`я із внутрішньошкіряними крововиливами, синців по розгинальній поверхні правого передпліччя, крововиливів у м`які покрови голови праворуч та ліворуч, переломів під`язикової кістки, щитоподібного хряща та перстнеподібного хряща, крововиливів у м`які тканини шиї та у м`які тканини задньої поверхні органокомплексу шиї, перелому ребер праворуч 1-4 по білягрудинній лінії, перелому ребер ліворуч 2-5 по середньо-ключичній лінії, перелому ребер праворуч 2-8 по середньо-пахвинній лінії, перелому ребер ліворуч 2-9 по середньо-пахвинній лінії із крововиливами в міжреберні м`язи, конструкційного перелому ребер ліворуч 2-5 по біляхребетній лінії, перелому 2 ребра праворуч по біляхребетній лінії, крововиливів під плевру легень, розриву плеври та тканин легень по задній поверхні, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_17 (т.1 а.с.36-41, 180-186, т.8 а.с.52-58);

Даним актом, на переконання суду, додатково встановлюється наявність на трупі потерпілої численних тілесних ушкоджень як зовнішніх, так і численних внутрішніх, чим додатково повністю спростовуються свідчення обвинуваченого щодо того, що він застосував до потерпілої тільки один удар в область обличчя та несильне здавлювання рукою за шию.

- протоколом огляду від 12.08.2019 року металевого дверного засувного замку із дверей квартири АДРЕСА_6 із фототаблицею, згідно якого було оглянуто та вилучено вказаний замок (т.1 а.с.47-49);

- протоколом затримання ОСОБА_9 від 12.08.2019 року із фототаблицею, згідно якого останнього було затримано 12 серпня 2019 року та вилучено у нього згорток купюр по 200 грн. у кількості 18 штук загальною сумою 3600 грн., згорток купюр у кількості 7 штук по 100, 2 та 1 грн. загальною сумою 109 грн., які, як пояснив ОСОБА_22 , він викрав із квартири АДРЕСА_6 , мобільний телефон «Леново А1010а20», який, як пояснив ОСОБА_22 , він купив за частину викрадених грошей в сумі 1000 грн., шорти із нашаруванням речовини чорного кольору та із залишками біологічного матеріалу у вигляді крапок, медичні рукавички синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, в яких, як пояснив ОСОБА_22 , він знаходився у квартирі АДРЕСА_6 та ключі у кількості 11 штук (т.1 а.с.53-59);

Наведеним протоколом доводиться не тільки факт затримання обвинуваченого з частиною речових доказів, у т.ч. викрадених з місця події грошей, а також і факт добровільного надання ним пояснень щодо викрадання майна саме з квартири, де було скоєно вбивство.

- протоколом упізнання від 13.08.2019 року із фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнав серед представлених йому на впізнання осіб ОСОБА_22 як особу, яка приблизно о 09 годині 30 хвилин 10 серпня 2019 року проходила біля будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.с.94-96).

При цьому суд наголошує, що хоча прокурор і відмовився від допиту свідків в ході судового засідання ( у т.ч. даного свідка), стороною захисту жодних заперечень з даного приводу не висловлено, а обвинуваченим, як зазначалося раніше, не заперечується факт його знаходження у вказаній квартирі та заволодіння майном потерпілої шляхом застосування насильства, а тому суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що додатково підтверджує вину обвинуваченого у вчинення даних злочинів.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_22 за допомогою макету людини відтворив події, які відбулись приблизно о 09 годині 10 серпня 2019 року в квартирі АДРЕСА_6 , а саме обставини та механізм спричинення ним ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, від яких остання померла, а також обставини викрадення ним мобільного телефону «Nomi» та із чашок, які знаходились в серванті вказаної квартири, грошових коштів (т.1 а.с.102, 103).

При цьому суд зазначає та враховує наступне. В ході допиту обвинуваченого, останній показав, що в ході даного слідчого експерименту та взагалі досудового слідства та судового розгляду попереднім складом суду до нього неодноразово, систематично застосовувалися незаконні методи розслідування з боку слідчого та оперативних співробітників поліції, а саме: погрози, залякування, примушування до самообмови та фізичне насильство.

З метою перевірки вказаних показів обвинуваченого судом 26.02.2024 року направлені відповідні матеріали до ТУ ДБР у м.Полтава.

Згідно відповідей від ТУ ДБР у м.Полтава (т.10, а.с.11), Дніпропетровського управління ДВБ НП України, (т.10, а.с.16, 27, 29), КРУП ГУПН (т.10, а.с.24-26) проведеними перевірками та службовими розслідуваннями не виявлено ознак будь-якого кримінального правопорушення, свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно застосування до нього незаконних методів розслідування не знайшли свого підтвердження.

Крім того, переглядом в судовому засіданні відеозапису вказаної процесуальної дії встановлено, що її проведено за участі адвоката, на відео видно та чутно, як обвинувачений добровільно, без примусу дає докладні, чіткі та послідовні свідчення щодо обставин скоєння даних злочинів.

Ніяких зауважень, доповнень в учасників слідчої дії не було.

Протокол підписано усіма учасниками слідчої дії без зауважень.

Таким чином, суд приймає вказаний протокол слідчого експерименту як належний та допустимий доказ, яким безумовно підтверджується та доводиться причетність ОСОБА_9 до скоєння злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України.

- протоколом огляду мобільного телефону «Nomi» від 14.08.2019 року (т.1 а.с.107);

- протоколом огляду металевої шафи від 14.08.2019 року із фототаблицею, згідно якого із указаної шафи було вилучено 10 ключів від замків, із яких 2 ключа від механічних замків квартири АДРЕСА_6 та 1 ключ від електронного замка під`їзду цього будинку, які викрав ОСОБА_9 під час вбивства ОСОБА_17 (т.1 а.с.112-114);

- протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 16.08.2019 року із фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_18 серед пред`явлених йому вищевказаних 10 ключів упізнав 2 ключа від механічних замків квартири АДРЕСА_6 та 1 ключ від електронного замка під`їзду цього будинку (т.1 а.с.117, 118);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_18 продемонстрував шляхом запирання та відпирання, що 2 впізнаних ним вищевказаних ключа є ключами від механічних замків квартири АДРЕСА_7 ключ є ключем від електронного замка під`їзду цього будинку (т.1 а.с.120, 121);

- Актом судово-медичного дослідження №286 від 12.08.2019 року, згідно якого при судово-медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупу ОСОБА_17 була встановлена група крові 0 із ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с.156);

- Висновком експерта №28/4.6/1158 від 23.09.2019 року з ілюстративною таблицею, згідно якого слід пальця руки розміром 18х20, слід пальця руки розміром 14х17, два сліди пальців рук розмірами 15х19 та 14х22, вилучені 10 серпня 2019 року в ході огляду квартири АДРЕСА_6 , залишені відповідно великим пальцем правої руки, вказівним пальцем правої руки та середнім пальцем правої руки ОСОБА_9 (т.1 а.с.193-205), чим ще раз доводиться факт присутності ОСОБА_9 в квартирі потерпілої та викрадення майна звідти.

- Висновком експерта №164 від 20.09.2019 року, згідно якого при судово-медичному імунологічному дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_9 була встановлена група крові В із ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с.211-214);

- Висновком експерта №34/12.1/769 від 30.09.2019 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Nomi і177М», який належав ОСОБА_17 , складає 290 грн. (т.1 а.с.234-239);

- Висновком експерта №8-689 від 15.10.2019 року із ілюстративною таблицею, згідно якого при встановленні генетичних ознак зразка крові трупу ОСОБА_17 та зразка крові ОСОБА_9 при досліджені фрагменту марлі зі змивом із шиї трупу ОСОБА_17 отримані результати, за якими на вказаному марлевому тампоні встановлено наявність клітин з ядрами, генетичні ознаки яких належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_17 , генетичні клітини з ядрами, виявлені на вилучених у ОСОБА_9 шортах є змішаними, походять більш ніж від двох осіб, містять домінуючі генетичні ознаки особи чоловічої генетичної статі, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_17 (т.3 а.с.87-96).

Наведеним висновком експертизи додатково доводиться факт удушення обвинуваченим потерпілої за шию, оскільки колегія суддів доходить до висновку, що для виявлення на шиї трупа потерпілої настільки значної кількості клітин з ядрами, що дозволяють їх виявлення за допомогою змиву, необхідне достатньо тривале та сильне прикладання фізичної сили до шиї потерпілої особою, яка здійснювала удушення, оскільки у протилежному випадку значна кількість клітин з ядрами з тіла такої особи просто не змогла б потрапити на шию трупу у достатній для виявлення методом змиву кількості.

Вказане не протирічить обставинам справи, викладеним у обвинувальному акті, оскільки обвинувачений при скоєнні даного злочину був одягнений, зокрема, у шорти, і, отже, при здавлюванні шиї потерпілої ногою (коліном), не прикритим одягом (шортами), зі значною силою, вагою власного тіла, клітини з його ноги беззаперечно могли опинитися на шиї потерпілої, де їх і було виявлено.

Крім того, в судовому засіданні за клопотанням сторін було допитано судового експерта ОСОБА_12 , який проводив, зокрема, судово-медичну експертизу трупу потерпілої.

Згідно його показів, весь обсяг тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілої, неможливо отримати при самотравмуванні.

Самих ушкоджень на трупі виявлено дуже велику кількість.

Таким чином, суд, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні у повному обсязі докази, надані стороною обвинувачення щодо злочинів,передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст.187 КК України, доходить до висновку, що наведені вище докази є належними, допустимими, кожний із них отриманий в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом, а сукупність цих доказів є достатньою підставою для висновку щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки ці докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Підстав ставити під сумнів обсяг досліджених доказів та їх достовірність судом не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи усі досліджені докази, свідчення свідків, потерпілих та обвинуваченого, колегія суддів доходить до висновку, що усі вищенаведені докази у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України а також ч.ч.2,3 ст.186 КК України.

При цьому суд критично сприймає свідчення обвинуваченого щодо непричетності його до скоєння вбивства, оскільки повідомлені ним ході надання свідчень обставини та дані, на переконання суду, не відповідають фактичним обставинам справи та критерію «розумного сумніву» при їх оцінці.

Крім того, суд критично сприймає позицію сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами усіх результатів слідчих дій СВ Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області внаслідок передачі вказаного кримінального провадження з СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП, оскільки СВ Криворізького ВП ГУНП, до якого було передано провадження, не є ані «іншим слідчим органом», ані «слідчим підрозділом вищого рівня в межах одного органу», про які йдеться мова у ч.5 ст.36 КПК України (на момент винесення прокурором постанови про зміну підслідності).

Фактично, у даному випадку СВ КВП ГУНП є спеціалізованим слідчим підрозділом, в межах одного органу, який, тим не менш не є «слідчим підрозділом вищого рівня» по відношенню до СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП і підслідність якого поширюється на ту ж територію, що і у СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для визнання результатів здійснення слідчих дій слідчими СВ КВП ГУНП недопустимими, як такими, що здійснені неналежним органом досудового розслідування.

Суд окремо зазначає, що не спростовує своїми висновками положення ч.3 ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, оскільки доходить до висновку, що оцінка усіх наявних у справі доказів у їх сукупності дозволяє уникнути сумнівів у вині обвинуваченого та будь-яких припущень щодо цього, оскільки сукупність наведених вище доказів є, на переконання суду, достатньою та повною для об`єктивного доведення причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованих злочинів та вини обвинуваченого у їх скоєнні.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, вина обвинуваченого у вчиненні усіх інкримінованих йому злочинів доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даних злочинів, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Отже, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даних кримінальних правопорушень доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за відповідними епізодами обвинувачень за:

-ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно;

- ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло;

- ч. 4 ст. 187 КК України, за ознаками: напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особою, яка раніше вчинила розбій;

- п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, під наркологічним чи психіатричним наглядом на цей час не перебуває, однак звертався за допомогою до лікаря-психіатра та перебував під його доглядом з 1998 року по 2006 рік із приводу психічного розладу резидуально-органічного ґенезу (т.2 а.с.71-73, 79, 82, т.6 а.с.33-45, т. 8 а.с.69-70, 89-93).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №179 від 26.09.2019 року, ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством та іншим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період вчинення вказаних кримінальних правопорушень у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час ОСОБА_9 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством та іншим психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.8 а.с.5-12).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнаються рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та осіб обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому суд не вбачає підстав для призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі, оскільки вважає, що, незважаючи на неодноразове вчинення обвинуваченим злочинів раніше, він не становить настільки виключної суспільної небезпеки і раніше ніколи не вчиняв злочинів проти майна, життя та здоров`я, пов`язаних зі спричиненням потерпілим тяжких тілесних ушкоджень або смерті.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Обвинувачений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за іншим вироком суду, у зв`язку з чим питання щодо запобіжного заходу судом не вирішується.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Раніше за даними епізодами обвинувачення попереднім складом суду було винесено обвинувальний вирок, який апеляційним судом було скасовано у зв`язку (зокрема) з недодержанням судом першої інстанції вимог закону щодо роз`яснення обвинуваченому права на розгляд його справи судом присяжних.

При цьому, на момент прийняття справи до розгляду даним складом суду, у зв`язку з повномасштабним російським вторгненням в Україну, було внесено зміни до ст.615 КПК України щодо (зокрема) порядку розгляду справ судом присяжних під час воєнного стану, а тому колегією суддів обвинуваченому було роз`яснено, що відповідно до ч.10 ст.615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Крім того, суд повторно зазначає, що в ході допиту обвинуваченого останній показав, що в ході даного слідчого експерименту та взагалі досудового слідства та судового розгляду попереднім складом суду до нього неодноразово, систематично застосовувалися незаконні методи розслідування з боку слідчого та оперативних співробітників поліції, а саме: погрози, залякування, примушування до самообмови та фізичне насильство.

З метою перевірки вказаних показів обвинуваченого судом 26.02.2024 року направлені відповідні матеріали до ТУ ДБР у м.Полтава.

Згідно відповідей від ТУ ДБР у м.Полтава (т.10, а.с.11), Дніпропетровського управління ДВБ НП України, (т.10, а.с.16, 27, 29), КРУП ГУПН (т.10, а.с.24-26) проведеними перевірками та службовими розслідуваннями не виявлено ознак будь-якого кримінального правопорушення, свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно застосування до нього незаконних методів розслідування не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2020 року, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання 12 серпня 2019 року, зарахувавши у строк призначеного покарання період тримання його під вартою з 15 листопада 2017 року по 12 листопада 2018 року.

Речові докази:

10 слідів папілярних узорів та 1 слід матерії, зрізи нігтьових пластин, змив із поверхні шиї, мікрооб`єкти з обох долонь та 10 відбитків пальців рук, поліетиленові бахали, мобільний телефон «Леново А1010а20», мобільний телефон «Самсунг GT-18190», чорну сумку, шорти із нашаруванням речовини чорного кольору та із залишками біологічного матеріалу у вигляді крапок, медичні рукавички синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, пластикові картки з-під сім-карток операторів мобільного зв`язку Київстар та Лайфселл, ключі у кількості 11 штук, два складних ножа з чорною пластиковою рукояттю та з металевою рукояттю сріблястого кольору, 7 ключів від замків, зразки крові трупу ОСОБА_17 , зразки крові ОСОБА_9 , які зберігаються в камері схову Криворізького ВП, червоний рюкзак, парасольку чорного кольору, картку «Золота карта» «Клуб сімейного дозвілля» на прізвище « ОСОБА_24 », 6 дисків із музикою та фільмами, картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , жіночу біжутерію, ніж складний з написом «Тітон», два гвинтові ключі, металевий ланцюжок, предмет, схожий на пневматичний пістолет, набір магнітних ключів, набір викруток та кусачок, які знаходяться на зберіганні у Саксаганському відділу ВП, знищити, металевий дверний засувний замок із дверей квартири АДРЕСА_6 , 2 ключа від механічних замків квартири АДРЕСА_6 та 1 ключ від електронного замка, передані на зберігання ОСОБА_18 , мобільний телефон «Nomi», серійний номер НОМЕР_2 , який зберігається в камері схову Криворізького ВП, грошові кошти в сумі 3709 грн., передані на зберігання ОСОБА_11 , мобільний телефон «Ерго», пінцет, прибор для видалення кутикули, кусачки для нігтів, сережки, олівець косметичний, передані на зберігання ОСОБА_14 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , набір дисконтних карток магазинів та два ключі, передані на зберігання ОСОБА_15 , повернути законним володільцям, картку з-під сім-картки «Київстар», сліди пальців рук ОСОБА_14 та сліди пальців рук, вилучені з квартири АДРЕСА_4 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на проведення експертиз в загальному розмірі 19865,39 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3