В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 26 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із вищою освітою, вдівця, особи з інвалідністю 2 групи, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника цивільного

відповідача - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

1 .Формулювання обвинувачення, пред`явленого обвинуваченому та визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 25 березня 2023 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, керував технічно справним автомобілем «Кia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . Рухався зі швидкістю близько 100 км/год. в темний час доби по освітленому міським електроосвітленням сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автодороги М-30 Стрий - ернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине у Павлоградському районі Дніпропетровської області від міста Дніпра у напрямку міста Донецька, та перевозив на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_10 ,1975 року народження.

Приблизно о 22 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_11 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, навпроти кафе « Алдан », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Богуслав вулиця Лінійна, 1 , втратив контроль над керуванням автомобілем, допустив виїзд за межі проїзної частини праворуч, де допустив зіткнення передньою частиною автомобіля із задньою частиною напівпричепа - бортового - тентованого «Schmitz SCB-S3T» р/н НОМЕР_2 , який у складі автопотягу з спеціалізованим вантажним - спеціалізованим сідловим тягачем «DАF XF105.460» р/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 , 1972 року народження, стояв без руху на правому узбіччі.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним дорозі»;

п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу,що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пасажиру автомобіля ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та такі, що призвели до смерті потерпілої на місці ДТП.

2.Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

2.1.Ознаки встановлено діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

3.Правова позиція сторони обвинувачення.

3.1.Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.

4.Правова позиція сторони захисту. Обвинувачений вказав, що визнає свою винуватість, але він нічого не пам`ятає, зокрема куди він їхав і для чого їхав. Останнє, що пам`ятає, це що поховав свою дружину. Але, судячи з матеріалів провадження, він підвозив загиблу. Він погоджується з кваліфікацією. Захист також зазначив про повне погодження з обвинуваченням та викладеними обставинами.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18 стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок,передбачений ст. 92 КПК, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних,допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, суд, вислухавши показання свідків, дослідивши докази, оцінивши доводи обвинувачення та захисту, вважає, що винуватість обвинуваченого в інкримінованому злочині доведена нижченаведеними належними, допустимими та достовірними доказами.

Викладаючи цей розділ вироку, суд зазначає, що КПК України не передбачає обов`язку суду дослівно викладати у ньому показання свідків. Таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні (постанова ВС від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17).

В судовому засіданні досліджено надані сторонами докази:

Протокол огляду місця події від 25 березня 2023 року, відповідно до якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога «М-30» навпроти кафе « Алдан » по вул. Лінейна, 1 с. Богуслав . Зафіксовано розташування транспортних засобів на проїзній частині, локалізація пошкоджень на транспортних засобах, зафіксовано наявність крові у салоні, на подушках безпеки водія та пасажира автомобіля «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 . На дорожньому покритті зафіксовані сліди технічних рідин від автомобіля «Kia Rio». До протоколу огляду складено схему розташування виявлених слідів, трупу та транспортних засобів. Також досліджено протокол огляду трупу, який здійснювався на місці ДТП. ( а.с. 128-148).

За висновком експерта № 214 від 13 квітня 2023 року при експертизі трупу ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: - забійні рани в правій лобній ділянці з переходом на тім`яну ділянку справа, на підборідді справа, на слизовій оболонці нижньої губи виявлені рани справа та зліва, на передній черевній стінці в мезогастральній ділянці, майже по центру, на передній поверхні правого плеча у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині; - синці на передній поверхні грудної клітини справа в проекції 2-3 міжребер`я по білягрудинній лінії, на задній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, на тильній поверхні правої кисті, на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, на зовнішній та на передній поверхні правого стегна у верхній третині, на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, в проекції правого гомілково-ступневого суглобу на передній поверхні, на тильній поверхні правої стопи, на передній поверхні лівої гомілки, на задній поверхні лівого стегна у верхній третині; - садна на верхній повіці лівого ока, в проекції лівої виличної кістки, в лобній ділянці по центру, в проекції правої скроневої кістки, правої скронево-виличної ділянки, біля зовнішнього кута роту справа, на підборідді справа, на спинці носу справа, на верхній губі справа, в середній третині передпліччя та на тильній поверхні кисті справа, в проекції правого кульшового суглобу, на зовнішній та на передній поверхні правого стегна у верхній третині, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на задній поверхні правого стегна у верхній третині; - переломи нижньої щелепи в проекції 3-4 зуба справа з травматичним видаленням 4 зуба та між 2 і 3 зубами зліва, кісток та хрящів носу, правої виличної кістки, склепіння та основи черепу, ребер справа 1-10 по середньо-ключичній, передньо-, середньо-, задньо-пахвинній лініям, променевої та ліктьової кісток правого передпліччя, малогомілкової кістки правої гомілки; - ушкодження внутрішніх органів розмічування та часткове травматичне видалення речовини головного мозку, субарахноїдальні крововиливи, розриви печінки. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії твердих предметів, які діяли за ударно-струсуючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та такими предметами могли бути виступаючі частини транспортного засобу при зіткнення його з перешкодою. Враховуючи характер, локалізацію, морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень та результати судово-гістологічного дослідження, давність та спосіб їх утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 25.03.2023 року. Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_10 настала 24-36 годин до початку проведення розтину. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілої. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок сумісної тупої травми голови, грудної клітини, живота, правої верхньої та правої нижньої кінцівок, з багато уламковими переломами склепіння та основи черепу кісток обличчя, нижньої щелепи, травматичним видаленням кісток мозкового черепу та речовини головного мозку, переломами ребер справа (1-10), розривами печінки з гемоперітонеумом (410 мл.), закритим переломом обох кісток правого передпліччя в середній третині та відкритим переломом малогомілкової кістки правої гомілки у верхній третині, з множинними забійними ранами, синцями та саднами тіла, яка ускладнилася травматичним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням. Даний висновок підтверджується морфологічною картиною, виявленою при розтині трупу, характерною для даного виду смерті та судово-гістологічним дослідженням, при якому виявлено: субарахноїдальний крововилив в головному мозку, численні периваскулярні мікрогеморагії та крововиливи в речовині головного мозку, дефекти, виповнені масами еритроцитів та нечисленними лейкоцитами в паренхімі печінки, вогнищевий крововилив під капсулою печінки, морфологічні ознаки «шокової» печінки (наявність клітин Краєвського), інфільтруючий крововилив в жирову клітковину коханки нирки, інфільтруючий крововилив в жирову клітковину навколо наднирника, нерівномірне кровонаповнення, судинний лейкоцитоз у внутрішніх органах, гемо сепарація в судинах внутрішніх органів, внутрішньо альвеолярний набряк легень, ділянки внутрішньо альвеолярних крововиливів, емфізема легень, периваскулярна мікрогеморагія в міокарді, інфільтруючи крововилив з домішкою серед еритроцитів поодиноких або нечисленних лейкоцитів в м`яких тканинах з місця перелому ребер справа. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_10 - етиловий спирт та його сурогати не виявлені /а.с. 151-156 /.

Постановою від 26 березня 2023 року вилучений з місця ДТП автомобіль «Kia Rio», р/н НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та залишений для зберігання на території відділення поліції № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /а.с. 157 /.

Постановою від 26 березня 2023 року вилучений з місця ДТП спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач «DAF XF105.460», р/н НОМЕР_3 визнаний речовим доказом та залишений для зберігання на території Тернівської автомобільної колони філії «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Харківська, 2 /а.с. 158 /.

Постановою від 26 березня 2023 року вилучений з місця ДТП загальний напівпричіп - загальний напівпричіп - бортовий - тентований «Schmitz SCB-S3T» р/н НОМЕР_4 визнаний речовим доказом та залишений для зберігання на території Тернівської автомобільної колони філії «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Харківська, 2 /а.с. 159 /.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року накладений арешт на автомобіль «Kia Rio», р/н НОМЕР_1 , /а.с. 160-162 /.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року накладений арешт на спеціалізований сідловий тягач «DAF XF105.460», р/н НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 25.10.2018 року ТСЦ 7141, належить ТОВ «Балкан Транс», адреса: м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 88, кв. 6-Б. /а.с. 163-165 /.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року накладено арешт на загальний напівпричіп - загальний бортовий - тентований «Schmitz SCB-S3T» р/н НОМЕР_4 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 25.10.2018 року ТСЦ 7141, належить ТОВ «Балкан Транс», адреса: м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 88, кв. 6-Б /а.с. 166-168 /.

За висновком експерта № СЕ-19/113-23/842-ІТ від 13 квітня 2023 року на момент огляду автомобіля «Kia Rio», р/н НОМЕР_1 система рульового керування знаходиться у стані відмови, а робоча гальмівна система знаходилася у працездатному стані. З технічної точки зору непрацездатність рульового керування вказаного автомобіля, може бути обумовлена розташуванням у зоні основних аварійних пошкоджень, а гальмівна система знаходилась у працездатному стані /а.с. 170-172 /.

Згідно відповіді КП «Павлоград-Світло» Павлоградської міської ради за вих.. № 60 від 30 березня 2023 року згідно затвердженого добового графіку вмикання та вимикання електромереж зовнішнього освітлення м. Павлоград вуличне освітлення 25.03.2023 року біля кафе «Алдан», розташованого за адресою: Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Лінійна, 1 вимкнулось о 23.00 годині /а.с. 173 /.

За висновком експерта № СЕ-19/113-23/1181-ІТ від 09 травня 2023 року у даній дорожній ситуації водію автомобілю «KIA RIO» слід було керуватися технічними вимогами пунктів 10.1 або 12.1 Правил дорожнього руху. За вказаних обставинах даної події, слід дійти висновку, що настання події ДТП діями водія автопотягу, який складався з сідлового тягача «DAF XF105.460» і напівпричепу «Schmitz SCB-S3T» не визначалося. Умова наявності у водія автомобілю «KIA RIO» технічної можливості запобігти виїзду за межі проїжджої частини, встановлюється шляхом відповідності його дій технічним вимогам пунктів 10.1 або 12.1 Правил дорожнього руху. За вказаних обставинах даної події, слід дійти висновку, що настання події ДТП, діями водія автопотягу, який складався з сідлового тягача «DAF XF105.460» і напівпричепу «Schmitz SCB-S3T» не визначалося. З технічної точки зору, дії водія автомобіля «KIA RIO» невідповідність технічним вимогам пунктів 10.1 або 12.1 Правил дорожнього руху,знаходилися в причинному зв`язку із настанням ДТП. З технічної точки зору, в діях водія автопотягу, який складався з сідлового тягача «DAF XF105.460» і напівпричепу «Schmitz SCB-S3T» не відповідностей пунктам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку із ДТП не встановлено /а.с. 175-177 /.

Досліджено протокол слідчого експерименту від 22 травня 2023 року із задіянням транспортних засобів автопотягу - учасника ДТП, який складається з сідлового тягача «DAF XF105.460», р/н НОМЕР_3 та тентованого бортованого напівпричіпа «Schmitz SCB-S3T», р/н НОМЕР_4 , автомобіля-статиста. Під час слідчого експерименту встановлено, що з відстані 300 м. з робочого місця водія автомобіля - статиста видно автопотяг на правому узбіччі незалежно від світла фар автомобіля статиста, у світлі ліхтарів вуличного освітлення. Складена схема до протоколу слідчого експерименту від 22 травня 2023 року /а.с. 178-182 /.

Згідно розписки від 22 травня 2023 року сідловий тягач «DAF XF105.460», д/н НОМЕР_3 і напівпричеп «Schmitz SCB-S3T», д/н НОМЕР_4 переданий на зберігання ОСОБА_14 /а.с. 183 /.

За висновком експерта № 1844е за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла з порушенням свідомості до коми та порушенням зовнішнього дихання (трахеотомія):

- тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 3 ступеню з геморагічними вогнищами забиття речовини головного мозку в медіальному відділі лівої скроневої частки на кортикальному рівні, дифузного аксонального ушкодження речовини головного мозку з ураженням на рівні базальних ядер з обох сторін більш ліворуч, субарахноїдального крововиливу, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку вліво), саден в лобній ділянці зліва та в проекції правої надбрівної дуги, з розвитком в посттравматичному періоді інтелектуально-мнестичних та когнітивних порушень, елементів сенсорно-моторної афазії; - закритого перелому вінцевого відростку правої ліктьової кістки; відкритого перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті, поверхневих забійних ран тильної поверхні правої кисті. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування в КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР, тобто в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. В умовах КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР у ОСОБА_5 була взята кров та сеча для дослідження на вміст алкоголю (результат № 250) - алкоголь в крові та сечі 0 проміле. Відповідно до представленої медичної документації та при огляді у нього встановлені наслідки перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми у вигляді: інтелектуально-мнестичних та когнітивних порушень, елементів сенсорно-моторної афазії. Враховуючи вищезазначені наслідки перенесеної травми, ОСОБА_5 не може раціонально сприймати інформацію, яка йому надається та відтворювати події, які були раніше, що викликає сумніви в доцільності його участі в слідчих та процесуальних діях /а.с. 184-189 /.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 660 від 01 листопада 2023 року ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння будь-яких психічних розладів не виявляв. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, іспитований міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В даний час ОСОБА_5 виявляє психічний розлад у формі розладів особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої травми головного мозку. За своїм психічним станом в даний час іспитований не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У разі засудження при призначенні ОСОБА_5 покарання рекомендується, з урахуванням цього психічного стану, одночасно застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України /а.с. 200-203 /.

6. Мотиви визнання обвинувачення обґрунтованим.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Позиція захисту, щодо визнання винуватості відповідає доказам дослідженим в судовому засіданні.

7. Мотиви призначення покарання.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Має захворювання після ДТП, визнаний особою з інвалідністю другою групи. За висновком психіатричної експертизи потребує застосування примусової психіатричної допомоги.

Пом`якшувальною обставиною суд визнає визнання своєї винуватості та часткове відшкодування завданих збитків, стан фізичного, психічного здоров`я обвинуваченого.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до необережних злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Оцінюючи суспільну небезпеку конкретного злочину, суд бере до уваги те, що була достатня видимість, водій перебував у тверезому стані, але не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого настала смерть пасажира автомобіля та травмування самого водія.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення та потерпілих, висловлену через представника, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

З врахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора і представника потерпілих), суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України.

Окрім того, згідно ст. 93 КПК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Як слідує з висновку психіатричної експертизи обвинувачений в момент вчинення злочину перебував в стані осудності, але внаслідок ДТП захворів на психічну хворобу та потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

8.Питання цивільного позову.

В межах кримінального провадження потерпілим - сином загиблої ОСОБА_15 та цивільним позивачем ОСОБА_16 (син) заявлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачами в позовній заяві розділено вимоги про відшкодування завданої шкоди як до страховика, так і до обвинуваченого. Позивач ОСОБА_15 прохає стягнути 80400 грн. моральної шкоди, позивач ОСОБА_16 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілої в розмірі 241200 грн.

Також кожен з позивачів прохають стягнути витрати на оплату правничої допомоги з ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_16 та ОСОБА_15 2000 дол. США, що підлягає сплаті в національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день платежу.

Представник потерпілих підтримав позов. Представник страхової компанії частково заперечував щодо розміру позовних вимог. Обвинувачений не заперечував щодо позовних вимог.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_16 зазначено, що він має право на відшкодування шкоди, бо перебував на утриманні матері в зв`язку із навчанням (довідка про навчання досліджена).

Також обоє позивачів зазначили, що вони зазнали моральної шкоди в зв`язку із смертю своєї матері.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст.129 КПК України.

Як встановлено ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 є синами загиблої. Право потерпілого пред`явити цивільний позов в кримінальному провадженні, в тому числі до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями обвинуваченого, прямо передбачає ст.128 КПК України.

Згідно правового висновку, що містить Постанова Великої Палати Верховного суду від 11.12.2019 року у справі № 465/4287/15, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (надалі Закон №1961-IV), загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Закон №1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У вказаному Законі детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г»" і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Станом на день настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 6 700 грн.

Таким чином, виходячи з положень пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої ОСОБА_10 , становить 80 400 грн. (6 700,00 грн. * 12).

Зважаючи на те, що в загиблої особи двоє дітей (позивачі в справі), то з страхової компанії на користь кожного позивача підлягає стягненню страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої у розмірі 40200 грн.

Щодо позовних вимог позивача про страхове відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника суд зазначає наступне.

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

На підтвердження перебування на утриманні своєї матері позивач ОСОБА_16 додав до позовної заяви копію довідки від 29.03.2023, згідно якої позивач є студентом денної форми навчання Одеського Національного технологічного університету з терміном навчання з 30.05.2022 по 30.06.2024.

Нормами статті 198 та частини першої статті 199 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Станом на день настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 6 700 грн.

Таким чином, виходячи з положень пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір страхового відшкодування внаслідок смерті, становить 241 200 грн. (6 700,00 грн. * 36).

Зважаючи на те, що право на утримання мав тільки син ОСОБА_16 , як студент, який не досяг 23 річного віку на час настання страхового випадку, то , суд доходить висновку, що з відповідача - страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування пов`язане із втратою годувальника, заподіяної смертю потерпілого, у розмірі 241 200 грн.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страхова сума за таку шкоду на дату вчинення злочину складала 320000 грн. Отже, позивачеві ОСОБА_16 суму стягнення за моральну шкоду необхідно зменшити на 1600 грн. Таким чином, загальна сума всіх стягнень за шкоду, заподіяну життю однієї особи не перевищуватиме страхову суму 320000 грн.

9.Розподіл судових витрат.

Стаття 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст.120 та ст.122 КПК України до процесуальних витрат законодавцем віднесені витрати на правничу допомогу.

Згідно з положеннями статей 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Розрахунок наданих адвокатських послуг адвокатом не наданий.

Ні в договорі, а ні в позовній заяві не доведено обґрунтованість витрат на таку допомогу, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, вартості цих робіт. Одночасно суд враховує, що ОСОБА_15 адвокат представляв як потерпілого і цивільного позивача на досудовому слідстві і в суді, а ОСОБА_16 тільки як цивільного позивача в судовому розгляді. Тобто обсяг надання правничої допомоги є різним обом цивільним позивачам.

Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу не доведені документально, тому підлягають задоволенню частково.

Велика Палата ВС неодноразово зазначала, що суд має право у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (див., наприклад, постанови Великої Плати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц).

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи, згідно довідок Луганського НДЕКЦ МВС України на проведення двох експертиз технічного стану транспортного засобу було витрачено по 1434 грн. на кожну. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

10. Інші питання.

Арешт накладений на транспортні засоби повинен бути скасований, а транспортні засоби передані їх власникам.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виконання вироку в частині застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку здійснювати в лікувальному закладі за місцем проживання ОСОБА_5 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн..судових витрат за проведення судових експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_16 , ОСОБА_15 до ОСОБА_5 , АТ «Страхова компанія Інго» - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО" () на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , 241 200 (двісті сорок одну тисячу двісті) гривень страхового відшкодування шкоди, пов`язаного зі втратою годувальника.

Стягнути з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО" () на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_7 , НОМЕР_8 (тридцять вісім тисяч шістсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ ІНГО" () на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_9 , 40200 (сорок тисяч двісті) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 користь ОСОБА_16 300 (триста) доларів США витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає сплаті в національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим на день платежу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_15 600 (шістсот) доларів США витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає сплаті в національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим на день платежу.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року на автомобіль «Kia Rio», р/н НОМЕР_1 ; ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року на спеціалізований сідловий тягач «DAF XF105.460», р/н НОМЕР_3 ; ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року на загальний напівпричіп-бортовий - тентований «Schmitz SCB-S3T» р/н НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Kia Rio», р/н НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та залишений для зберігання на території відділення поліції № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику;

-спеціалізований вантажний тягач «DAF XF105.460», р/н НОМЕР_3 та загальний напівпричіп - бортовий - тентований «Schmitz SCB-S3T» р/н НОМЕР_4 , передані під розписку ФОП ОСОБА_18 - залишити за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1