Справа № 243/7677/24
Провадження № 1-кп/243/948/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000766 від 27 серпня 2024 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного обслуговування військової частини НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , механіком відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально- технічного обслуговування військової частини НОМЕР_1 , наприкінці лютого 2024 року, знаходячись поблизу населеного пункту Сіверськ Бахмутського району Донецької області, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, виконуючи бойове завдання, знайшов у невстановленому під час досудового розслідування місці, боєприпас, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО та засіб підриву ударно-дистанційний запал УДЗ, які у конструктивному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу РГО, яка відноситься до бойових припасів, тим самим незаконно придбав бойовий припас.

Діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного зберігання, придбання бойових припасів і вибухових речовин, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», ОСОБА_5 поклав корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО та засіб підриву ударно-дистанційний запал УДЗ, які у конструктивному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу РГО, до своїх особистих речей, тим самим почав незаконно зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 27 серпня 2024 року приблизно о 17 годині 50 хвилин, діючи з прямим умислом, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622, від 21.08.1998 р., які забороняють знаходження у власності громадян вогнепальної зброї, боєприпасів і вибухових речовин, без відповідного дозволу, із подальшими змінами внесеними наказами, ОСОБА_5 залишив знайдений ним боєприпас, поміщений до належного його особистих речей, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО та засіб підриву ударно-дистанційний запал УДЗ, які у конструктивному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу РГО, викликав таксі та почав рухатись у бік Харківської області.

27 серпня 2024 приблизно о 18 годині 10 хвилин на блок-посту, розташованому на поблизу с. Долина Краматорського району Донецької області працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було зупинено автомобіль таксі, в середині якого перебував сержант ОСОБА_5 , в якості пасажира, після чого відповідно до положень п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 29.12.2021 №1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму венного стану», з метою перевірки документів у останнього було виявлено та вилучено: корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО та засіб підриву ударно- дистанційний запал УДЗ, які у конструктивному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу РГО, яка відноситься до бойових припасів, які він зберігав у власному рюкзаку з особистими речами без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

18 вересня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони, а обвинувачений і його захисник з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вчинене ним за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, щиро покаявся у вчиненому злочині, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро каятися, у разі затвердження угоди про визнання винуватості виконати призначене покарання, не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів, відшкодувати витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 6058,24 грн. При укладенні угоди сторонами враховано, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких інших обставин. Крім того, сторонами враховано характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме сторони узгодили більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки з відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення обвинуваченого двадцяти відсотків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаювався у вчиненому, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні також не заперечувала проти затвердження судом вказаної угоди.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжким злочином.

Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, із урахуванням ст. 69 КК України та даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання. Суд погоджується з таким висновком і не вважає за можливо його змінювати.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити узгоджений сторонами угоди більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки з відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення обвинуваченого двадцяти відсотків. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.126 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-24/6086-ВТХ від 06.09.2024 в розмірі 6058,24 грн.

Речові докази у справі: залишки бойової ручної гранати РГО (безпечні), які знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 331 від 07 вересня 2024 року, - після набрання вироком законної сили знищити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 вересня 2024 року укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000766 від 27 серпня 2024 року.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням в доход держави із суми його грошового забезпечення двадцяти відсотків.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-24/6086-ВТХ від 06 вересня 2024 року в розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень, 24 (двадцять чотири) копійки.

Речові докази у справі: залишки бойової ручної гранати РГО (безпечні), які знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 331 від 07 вересня 2024 року, - після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області ОСОБА_1