УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/29298/24),

установив:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/29298/24).

10.09.2024 у судовому засіданні ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 з підстави того, що попередньо суддя приймала участь у розгляді іншої скарги ОСОБА_3 . Відтак, на думку заявника, суддя вже має сформовану думку щодо його скарг і не може розглядати цю скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2024 заяву про відвід судді у справі № 761/29298/24 передано 18.09.2024 для розгляду судді ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_3 та уповноважена особа Головного слідчого Служби безпеки України у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, не є обов`язковою. Їх відсутність не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши надані в розпорядженні судді матеріали справи, суд приходить до висновку про таке.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме: частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Проаналізувавши наведені норми, суддя вважає, що заявлений відвід не містить об`єктивних підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями судді та прийнятими процесуальними рішеннями не є такими даними.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовим розглядом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 й унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Враховуючи фактичні обставини справи, в діях слідчого судді ОСОБА_4 не вбачаються ознаки, які б вказували на її неспроможність провести всебічний та об`єктивний розгляд клопотання про скасування арешту майна.

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість підстав про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За таких обставин, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, суддя не вбачає підстав для відводу.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 75-77, 80-81, 369-371 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/29298/24) - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5