справа №991/6073/24
провадження №1-кс/991/6107/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«01» серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 березня 2024 року у справі №991/2220/24,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000029 від 13 лютого 2019 року.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 березня 2024 року у справі №991/2220/24 накладено арешт, серед іншого, на земельні ділянки ОСОБА_5 з кадастровими номерами :01:055:0093, :01:055:0094, :03:012:0070, :03:012:0071, :01:055:0099 у зв`язку із здійсненням фраудаторського, на думку прокурора, договору дарування таких земельних ділянок між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та до якого можливе застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також відшкодування за рахунок майна підозрюваного шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тобто, такий арешт обумовлено начебто належністю такого майна не ОСОБА_5 , як фактичному власнику, а підозрюваному ОСОБА_6 . Втім, адвокат вважає, що такий висновок про фіктивність правочину здійснено за відсутності для цього відповідних доказів, при цьому адвокат стверджує про відсутність умислу в діях принаймні ОСОБА_5 , який за наслідками укладеного правочину здійснив відповідну реєстрацію речового права на подаровані земельні ділянки, а відтак - про відсутність підстав стверджувати про фіктивність договору та відсутність у нього наміру виконувати умови договору, у зв`язку з чим арешт майна накладено необґрунтовано, тож існують підстави для його скасування. Так, адвокат зазначає, що, оскільки фізичні особи (чи їх представники), стосовно яких розглядалось питання арешту їх майна, в тому числі й ОСОБА_5 , до судового розгляду як фактичний володілець майна чи як одна зі сторін кримінального провадження не залучались й свої докази/пояснення не надавали, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті 22 березня 2024 року ухвали керувався лише тими доказами й обставинами, на які посилалась саме сторона обвинувачення. При цьому, з часу відкриття кримінального провадження й до часу подання цього клопотання в межах кримінального провадження №0000029 ОСОБА_5 жодного процесуального статусу не набував, у зв`язку з чим вирішене 22 березня 2024 року слідчим суддею питання про накладення арешту на його майно здійснено всупереч визначених у ст. 170 КК України правил і меж, а відтак, ухвала слідчого судді прийнята поза межами компетенції. Обґрунтовуючи свою позицію, адвокат послався також на те, що, відносячи до фіктивних договір дарування від 17 березня 2024 року №398, яким ОСОБА_5 подаровано п`ять земельних ділянок, враховано лише його укладення через декілька днів після вручення підозри іншим особам й стороною обвинувачення повністю проігноровано факт того, що намір здійснення ОСОБА_6 дій з земельними ділянками виник ще 31 липня 2024 року, тобто за два тижні до вручення первинної підозри. Крім цього, внаслідок яких обставин ОСОБА_6 і ОСОБА_5 є пов`язаними особами сторона обвинувачення не вказує та відповідних доказів не надала. Більше того, з часу визнання правочинів дарування як вчинених з ознаками фраудаторності (22 березня 2024 року - часу прийняття ухвали у справі №991/2220/24) стороною обвинувачення не здійснено жодної дії щодо встановлення факту недійсності правочину у судовому рішенні відповідно встановленої юрисдикції розгляду позову, врегулювання підстав обмеження ОСОБА_5 правом володіння та користування земельними ділянками, арешт яких здійснено 22 березня 2024 року. За таких обставин, арешту майна ОСОБА_5 здійснено необґрунтовано, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримала з підстав, викладених у ньому, та просила його задовольнити.

Детектив ОСОБА_4 , заперечуючи проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначив, що ухвала про накладення такого арешту є обґрунтованою, оскільки слідчий суддя навів відповідні мотиви її прийняття. Крім того, зауважив, що питання скасування цього арешту вже було предметом розгляду іншим слідчим суддею, за результатами якого прийнято рішення про відмову в задоволенні такого клопотання.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає про наступне.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000029 від 13 лютого 2019 року за фактами заволодіння земельними ділянками ДП «Дослідне господарство «Дмитрівка» НААН України, що перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ № 0002 від 13 грудня 1995 року на території м. Фастів Київської області, земельними ділянками ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця», що перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003658 від 11 листопада 2002 року в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області та перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003662 від 15 листопада 2002 року в адміністративних межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області, легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 березня 2024 року накладено арешт, серед іншого, на п`ять земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами із забороною відчуження, перетворення шляхом зміни конфігурації, поділу чи об`єднання та забороною виконання будівельних робіт зі спорудження об`єктів нерухомого майна на таких земельних ділянках. Як вбачається зі змісту цієї ухвали, оцінивши докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за викладених у клопотанні обставин та йому може бути призначено покарання у виді можливої конфіскації майна. Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 17 серпня 2023 року ОСОБА_6 подарував п`ять вказаних земельних ділянок ОСОБА_5 на підставі договору дарування №398 від 17 серпня 2023 року. При цьому, враховуючи, що відчуження земельних ділянок, серед яких і п`ять зазначених, здійснене підозрюваним безоплатно на користь пов`язаних з ним осіб та у короткий проміжок часу після затримання та повідомлення про підозру особам, ймовірно причетним до вчинення злочинів (перше повідомлення про підозру здійснено 15 серпня 2023 року, а дати відчуження 17 та 18 серпня 2023 року), слідчий суддя дійшов висновку, що особи ймовірно діяли недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами задля уникнення арешту та/або можливої конфіскації майна, що перебуває у власності підозрюваного. Вказані обставини, на переконання слідчого судді, давали достатні підстави для висновку, що укладені правочини по відчуженню нерухомого майна містять ознаки фраудаторності, а тому вказані земельні ділянки, право власності на які хоча і зареєстровані за ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , але фактично належать підозрюваному ОСОБА_7 , і, як наслідок, на них може бути накладено арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна. У цьому контексті, слідчий суддя відзначив той факт, що ризики відчуження чи приховання такого майна наявні, враховуючи вагомі докази того, що ОСОБА_7 здійснив відчуження належних йому на праві власності земельних ділянок на користь третіх осіб, в тому числі свого батька, відразу після затримання та повідомлення про підозру трьом учасникам злочинної схеми, які вчинили злочини спільно із ОСОБА_7 у складі організованої групи. Вказані обставини давали слідчому судді підстави вважати, що відчуження такого майна відбулося як намагання вивести його з-під арешту та можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба (ст. 174 КПК України).

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких слідчий суддя може встановити названі підстави, однак, зі змісту наведеної норми стає зрозумілим, що, перевіряючи наявність першої підстави, слідчому судді слід виходити з обставин, які існували на час накладення арешту, а наявність другої - з огляду на обставини, що існують на час розгляду клопотання про його скасування.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 ставить питання про скасування арешту з земельних ділянок, посилаючись на те, що такий арешт був накладений безпідставно.

Надаючи власну оцінку правовідносинам, які склалися у цьому провадженні, хотів би закцентувати увагу на положеннях ч.1 ст.59 КК України, яка орієнтує усіх правозастосувачів на те, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Тобто, застосування конфіскації можливе лише щодо засуджених осіб і законодавець не надає можливості застосовувати конфіскацію стосовно майна третіх осіб, які не фігурують (обвинувачуються) у кримінальному провадженні.

В той же час, проаналізувавши положення ухвали від 22 березня 2024 року, мотиви, якими керувався слідчий суддя при накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , та висловлені ним твердження про наявність ознак фраудаторності в укладених правочинах з відчуження нерухомого майна, вважаю, що запропонований розвиток подій слідчим суддею можливий в сьогоднішньому правовому середовищі (ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 травня 2022 у справі №991/959/22, від 15 лютого 2024 у справі №991/8642/23), однак зазначена можливість, на мою думку, обмежується моментом звернення (направлення) стороною обвинувачення до суду з обвинувальним актом.

Саме такий строк є більш ніж достатнім для визнання недійсними договорів дарування (як фраудаторних) та пропорційним, з урахуванням інтересів досудового розслідування і спричинених власнику майна обтяженнь. Інакше, без підтвердження факту недійсності правочинів у судовому порядку згідно з визначеною юрисдикцією спору, виконання завдань кримінального провадження буде ускладненим або взагалі неможливим.

Підсумовуючи, оскільки наявна подальша необхідність арешту земельних ділянок в цілях кримінального провадження, за відсутності нових (додаткових) відомостей і відповідних доказів на підтвердження необґрунтованості висновків слідчого судді, як і будь-якої інформації стосовно того, що наразі у застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, не вбачаю підстав для скасування арешту майна, у зв`язку з чим в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотанняадвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8