Справа № 196/146/24
№ провадження 1-в/196/35/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області подання начальника Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння,-

В С Т А Н О В И В:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області, яке у подальшому було уточнене, про звільнення на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 р. покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Подання обґрунтовано тим, що Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, викладено в новій редакції статтю 51 КУпАП та скасовано кримінальну відповідальність за вчинення діянь, передбачених ст. ст. 185, 190, 191 КК України, якщо вартість викраденого майна становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 засуджено вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України. Згідно вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 05.01.2024 р. та вартість викраденого майна становить 1799,34 грн., що згідно зі ст.51 КУпАП у редакції вищевказаного закону відповідає дрібній крадіжці та не є кримінально караним діянням.

Посилаючись на положення ст.58 Конституції України, ч.1 ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України начальник Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області у поданні просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з тим, що караність діяння усунена законом.

Представник Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, від начальника Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, внесене уточнене подання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши думку прокурора, який вважав необхідним звільнити засудженого від покарання, перевіривши матеріали, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд відповідно до ч.2 ст.539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.

Положеннями ч.ч.1,6 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За змістом вищезазначених норм, зміни до законодавства, внесені Законом №3886-IX, скасовують кримінальну протиправність тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, зокрема передбаченим ст.185 КК України, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Відповідно даний Закон №3886-IX усуває караність діянь у випадку, якщо вартість викраденого майна становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 07.10.2024 р. у справі №278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, відповідно до якого Закон №3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2024 році становить 3028 грн.

Так, згідно вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 р. ОСОБА_4 засуджений за вчинення 05 січня 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням строком на один рік шість місяців. Вартість викраденого майна становить 1799 грн. 34 коп., що не перевищує розмір двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, то у даному випадку до такого діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, суд вважає вказаний закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання згідно вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 р. у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Подання начальника Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1