СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/988/24
Провадження №1-кп/547/100/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11.07.2024 за № 0000424, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горошине, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023, №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, відповідно до Закону України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Із 20 січня 2024 року по 22 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , отримав вільний доступ до мобільного пристрою потерпілого ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону, марки «SIGMA», моделі Comfort 50 HIT2020, у корпусі чорного кольору, з абонентським номером НОМЕР_1 та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з 20 січня 2024 року по 22 січня 2024 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись кредитною банківською карткою для виплат АТ КБ «Приватбанк» з банківським рахунком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , використовуючи мобільний пристрій, марки «NOKIA» та встановивши додаток «Приват24», здійснив переказ із вказаного рахунку готівкові кошти десятьма транзакціями в сумі 307 грн., 04 коп.; 307 грн., 04 коп.; 2070 грн., 35 коп.; 2070 грн., 35 коп.; 2070 грн., 35 коп.; 2080 грн., 75 коп.; 2091 грн., 21 коп.; 3105 грн., 53 коп.; 3121 грн., 14 коп.; та 414 грн. 07 коп., на банківський рахунок № НОМЕР_3 , таємно викрав, належні потерпілому ОСОБА_5 , грошові кошти, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на загальну суму 17954,42 грн.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_4 в період часу з 20 січня 2024 року по 22 січня 2024 року, перебував на території свого домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 . Знаходячись в будинку за вище вказаною адресою ОСОБА_4 скористався мобільним телефоном марки «SIGMA», моделі Comfort 50 HIT2020, чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , який був розблокований. будучи обізнаним про те, що на телефоні ОСОБА_5 встановлено мобільний додаток інтернет-банкінгу «Приват24», до якого прив`язана картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 і в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, а саме встановлення доступу до мобільного додатку інтернет-банкінгу «Приват24», з метою крадіжки грошових коштів.

Відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», мережа банківської системи є інформаційною (автоматизованою) системою.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 спрямований на втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, здійснив підробку платіжного доручення на переказ коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , та здійснив перерахування грошових коштів в сумі 17 954 грн. 42 коп. з рахунку № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , на банківський рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , на який випущено банківську картку № НОМЕР_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу електронного платіжного засобу, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_5 , отримав доступ до особистого платіжного рахунку ОСОБА_5 , чим втрутився у роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк», що призвело до підробки інформації про зняття коштів від імені ОСОБА_5 на загальну суму 17954,42 грн.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем.

Окрім цього, 21.01.2024 о 11 год. 11 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілому ОСОБА_5 мобільного додатку інтернет-банкінгу «Приват24», до якого прив`язана картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , (рахунок НОМЕР_2 ) та отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському рахунку № НОМЕР_2 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, достовірно знаючи, що у відповідності положень п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безготівкове переведення коштів здійснюється на підставі документів на переказ - електронного або паперового документа, що використовується суб`єктами переказу, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - учасниками платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_5 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , неможливе без документа на переказ.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілого ОСОБА_5 в мобільному додатку інтернет-банкінгу «Приват24», до якого прив`язана картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , (рахунок НОМЕР_2 ).

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, на переказ грошових коштів з рахунку - електронного платіжного доручення на здійснення перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_5 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на банківський рахунок своєї матері ОСОБА_6 , якій не було про це відомо, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», тим самим підробив електронний документ на переказ грошових коштів з банківського рахунку на суму 2070,35 грн.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України - підробка документів на переказ.

Окрім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи обізнаним про те, що за допомогою мобільного телефону «SIGMA», який таємно викрав із будинку ОСОБА_5 , можливо встановити доступ до мобільного додатку інтернет-банкінгу «Приват24», до якого прив`язана картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , (рахунок НОМЕР_2 ), яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року №2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-3, п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, і статті 200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом, та яка належить та відкрита на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , повторно ініціював списання грошових коштів, а саме: 21.01.2024 о 21:45 год., на суму 2070 грн. 35 коп.; 21.01.2024 року о 22:57 год. на суму 2070 грн. 35 коп.; 21.01.2024 року о 23:22 год. на суму 2080 грн. 75 коп.; 21.01.2024 року о 23:34 год. на суму 2091 грн. 21 коп.; 22.01.2024 року о 00:14 год. на суму 3105 грн. 53 коп.; 22.01.2024 року о 00:21 год. на суму 3121 грн. 14 коп. та 22.01.2024 року о 01:03 год. на суму 414 грн. 07 коп., з рахунку останнього, шляхом формування підробленого документу на переказ грошових коштів з рахунку - електронного платіжного доручення на здійснення перерахування грошових коштів з рахунку ОСОБА_5 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на банківський рахунок своєї матері ОСОБА_6 , якій не було про це відомо, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», тим самим підробив електронний документ на переказ грошових коштів з банківського рахунку.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України - підробка документів на переказ, вчинена повторно.

Потерпілий письмовим клопотанням просить кримінальне провадження здійснювати за його відсутності. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо його особи і речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в діяннях визнав повністю, шкодує про свої дії. Пояснив, що за допомогою раніше викраденого у потерпілого ОСОБА_5 мобільного телефону здійснив кілька грошових переказів через мобільний додаток на телефоні на свою банківську карту. Наразі повернув потерпілому близько 4500,00 грн. Збирає кошти щоб повернути всю суму. Обвинувальний акт вірно відображає що де і як він робив, а також загальну суму грошових переказів. Просить призначити ініційоване прокурором покарання з випробуванням. Знає що таке "відмічатися" протягом іспитового строку.

Обвинувачений є здоровим, на обліку у лікарів невропатолога, нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, дохід має від сезонних робіт.

За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України за вказаних обставин, за вчинення яких він підлягає покаранню у запропонованих прокурорам видах і розміром покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, обвинувальний акт не зазначає. Їх не встановлено судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу винного; встановлені обставини, які пом`якшують покарання; так званий спрощений порядок розгляду кримінального провадження по суті; сукупність кримінальних правопорушень.

Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді: позбавлення волі на мінімально визначений 5-річний строк за ч. 4 ст. 185 КК України; обмеження волі на 1 річний строк за ч. 1 ст. 361 КК України; штраф 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 1 ст. 200 КК України; штраф 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 200 КК України; а остаточне покарання - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік, що також пропонувалося прокурором як можливе покарання і на застосування якого погодився обвинувачений.

Речовий доказ, який передано обвинуваченому - належний йому мобільний телефон - залишити обвинуваченому.

Цивільний позов потерпілим не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не подано.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 84-86, 91, 94, 118, 131, 170, 176, 177, 318, 337, 349, 368, 369, 371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 і ч. 2 ст. 200 Кримінального кодексу України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України - обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 1 ст. 200 КК України - штраф 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 2 ст. 200 КК України - штраф 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 переданий йому мобільний телефон NOKIA ТА-1156 чорного кольору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1