Справа № 183/128/24
№ 1-кп/183/1241/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001100 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -в, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2023 року приблизно о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.05.2008 належить йому на праві власності, рухався у світлий час доби по ділянці дороги сполученням «автодорога М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» - с. Хащове» у Новомосковському (нині Самарівському) районі Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, без видимої дорожньої розмітки та дорожніх знаків, у напрямку с. Хащове.

У цей же час по проїзній частині дороги сполученням «автодорога М-18 - с. Хащеве» у попутному йому напрямку по правому краю проїзної частини рухалася пішохід ОСОБА_7 .

Під час свого руху, 10 жовтня 2023 року приблизно о 10 годині 40 хвилин водій ОСОБА_6 , порушуючи Правила безпеки дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася у попутному напрямку відносно напрямку руху керованого ним автомобіля, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду небезпеки, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок на відстані 830 м. від автодороги М-18 скоїв наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля «ВАЗ-21 15», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на задню поверхню тіла пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 2.10 а), г), ґ), д) та 12.3. Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 б): «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10.: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я»;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для Інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми зкрововиливами під м`які мозкові оболонки в тім`яно-потиличній ділянці по центру, крововиливами в м`які покривні тканини голови в лівій лобно-тім`яній та в потиличній ділянці по центру, саднами шкіряних покровів обличчя (в лобній ділянці зліва, в лівій вилично-скроневій ділянці, на спинці та правому крилі носу); тупої травми грудної клітини з переломами 1,2-го ребер по середньо-ключичній лінії справа та зліва, розривами пристінкової плеври та крововиливами в м`які тканини навколо переломів, крововиливами в тканину обох легень по задній поверхні та лівостороннім гемотораксом (1200 мл крові в лівій плевральній порожнині), саднами по задній поверхні грудної клітини від середньої до нижньої третини; саден шкіряних покровів передньої черевної стінки від верхньої до нижньої третини (більше зліва); синців та саден на тильній поверхні правої кисті і на 2-му пальці; синців та саден по тильній поверхні лівої кисті у основи 3-5-го пальців і по тильній поверхні 2-5-го пальців; тупої травми правої нижньої кінцівки: рваними ранами на тлі саден по задній поверхні стегна в середній третині на відстані 58,5 см від підошовної поверхні стоп), синцями правої гомілки: по зовнішній поверхні в середній третині (на відстані 30 см від підошовної поверхні стоп), по внутрішній поверхні у верхній третині (на відстані 30,5 см. від підошовної поверхні стоп) та по передній поверхні в середній третині (на відстані 26 см. від підошовної поверхні стоп); тупої травми лівої нижньої кінцівки: рваною раною на тлі саден по задній поверхні стегна (на відстані 72 см від підошовної поверхні стоп), синцем по задньо-внутрішній поверхні стегна з переходом у верхню третину гомілки (на відстані 32 см від підошовної поверхні стоп), розривами зовнішньої бічної та передньої зовнішньої зв`язок і капсули колінного суглобу з крововиливами в м`які тканини по зовнішній поверхні суглобу (на відстані 44 см від підошовної поверхні стоп), синцем по зовнішній поверхні гомілковостопного суглобу.

Встановлені тілесні ушкодження спричинені у короткий термін до настання смерті ОСОБА_7 , одне за одним, усі мають ознаки прижиттєвості і є складовими в настанні її смерті і за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження, а саме характер та локалізацію зовнішніх та внутрішніх ушкоджень, спричинені від механічної дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в задню поверхню тіла, якими були виступаючі частини автозасобу, з послідуючим падінням ОСОБА_7 на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної події.

Смерть ОСОБА_7 настала 10 жовтня 2023 року не пізніше 11 годині 40 хвилин на місці дорожньо-транспортної події, тобто на ділянці дороги сполученням «автодорога М-18 - с. Хащеве» Самарівського району Дніпропетровської області, від закритої травми грудної клітини, яка супроводжувалася лівобічним гемотораксом, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

Окрім цього, 10 жовтня 2023 року приблизно о 10 годині 40 хвилин водій ОСОБА_6 , перебуваючи на місці скоєння дорожньо-транспортної події, а саме на ділянці дороги сполученням «автодорога М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» - с. Хащове» у Самарівському районі Дніпропетровської області, будучи особою, яка поставила потерпілу ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан, що виразилось у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши п. 12.3 Правил дорожнього руху, допустив, скоїв наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля на задню поверхню тіла пішохода ОСОБА_7 , якій спричинив тяжкі тілесні ушкодження, поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи, що він має реальну можливість надати допомогу, і що він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п. 2.10 а), г), ґ), д) Правил дорожнього руху, в якому вказано:

п. 2.10: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Однак, ОСОБА_6 , розуміючи, що вчиненим ним діянням поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілій допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не вжив зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілу до закладу охорони здоров`я, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, з місця події зник на своєму автомобілі, залишивши потерпілу ОСОБА_7 на узбіччі проїзної частини ділянки дороги сполученням «автодорога М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» - с. Хащове», внаслідок чого остання була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок свого безпорадного стану, пов`язаного з настанням тяжких наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел, зник з місця дорожньо-транспортної події, чим спричинив смерть ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, а саме визнає, що залишив місце події, однак те, що здійснив наїзд на дівчину, не визнає, оскільки її не бачив. Показав, що він має право на керування транспортними засобами, а також має у своїй власності автомобіль «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Останнім часом за кермом він їздив рідко, десь приблизно раз у 3-4 тижні до магазину по хліб. 10.10.2023 зранку він вирішив поїхати на своєму автомобілі до м. Новомосковська в магазин «АТБ» та на базар за продуктами. Того дня був тверезий, оскільки алкогольні напої не вживає більше 40 років. Десь приблизно об 11.00-12.00 він повертався з м. Новомосковська додому в с. Хащеве, швидкість руху складала приблизно 40 км/год, на вулиці було сонячно та ясно, в автомобілі він знаходився сам, від керування автомобілем його ніхто не відволікав. По ходу його руху ані зустрічних, ані попутних автомобілів не було. В якийсь момент він побачив, що на капот і лобове скло його автомобіля, щось впало, а коли зупинився, зрозумів, що він когось збив. Зіткнення відбулося в передню праву частину керованого ним автомобіля, оскільки були пошкоджені права фара, капот, дзеркало заднього виду. Потім він пішов до постраждалої особи, яка лежала у кюветі без ознак життя, оскільки на його вигуки особа не реагувала. Будь-яких речей він не бачив. Він має інвалідність через проблеми з опорно-руховим апаратом, тому і спуститись в рівчак до тієї особи йому було важко, але він мав таку фізичну можливість. Але через страх він цього не зробив, лише стояв на узбіччі дороги. Невдовзі повз нього проїжджав його односелець на автомобілі «Ниві», якого він попрохав відтягнути його додому, оскільки автомобіль не заводився, а чоловіку він відповів, що з`їхав у кювет. Про особу в кюветі нічого не сказав. З моменту ДТП до приїзду додому пройшло приблизно 20 хвилин. Додав, що телефону у нього не було, тому і не мав можливості комусь зателефонувати. В часі орієнтувався по внутрішньому переконанню, не по годиннику. Приїхавши додому він все розповів сину ОСОБА_9 і вони разом поїхали на місце події. Син викликав поліцію і швидку. По приїзду на місце події окрім них більше нікого не було. Потім приїхали працівники поліції, згодом військові. Через 3 дні його син ОСОБА_9 сказав йому, що знайшли сумку дівчини, яку загибла заховала в кущах.

Також заявив, що йому дуже шкода, що сталося, кається у скоєному. Наполягав на тому, що не бачив пішохода дівчину. В судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої.

Щодо цивільного позову не заперечує, визнає його, однак через скрутне матеріальне становище і хвороби, не має матеріальної можливості відшкодувати завдану шкоду. Потерпілій нічого не відшкодував.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що вона є рідною мамою ОСОБА_7 , яка мешкала разом із нею. Чоловіка та дітей у її доньки не було. Працювала вона військовослужбовцем в ІНФОРМАЦІЯ_7, ходила в добові наряди за місцем основної дислокації бригади, а саме в селищі Черкаське. Мала звання старшого солдата. Була учасником бойових дій.

Так, 09.10.2023 її донька поїхала до частини в добовий наряд та перед цим повідомила їй, що після наряду, а саме 10.10.2023 вона поїде до їхніх спільних друзів Слісаренків в с. Хащеве та залишиться у них на ніч, тому 10.10.2023 вона до дому доньку не чекала, та того дня з нею більше не спілкувалася. Приблизно о 13.30 10.10.2023 їй на мобільний телефон зателефонував командир доньки, який запитав, чи дзвонила сьогодні вона своїй доньці та повідомив, що вона не відповідає на дзвінки і те, що на автодорозі до с. Хащеве трапилася дорожньо-транспортна пригода, де травмовано військовослужбовця, дівчину 25-30 років. Після цього вона розпочала телефонувати до доньки, проте на виклики вона не відповідала. Потім їй знову зателефонували та вказали не їхати до лікарні, а вирушати відразу на місце ДТП, де і знаходилася її донька ОСОБА_7 . Прибувши на місце події вона побачила значне скупчення військових, поліцейських та інших громадян. Підійшовши до місця події побачила свою доньку, яка знаходилася поза межами проїзної частині у кюветі, лежачи на спині без ознак життя. Потім вона постійно знаходилася на місці пригоди до моменту евакуації її доньки до моргу;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 . По сусідству з ними за адресою: АДРЕСА_1 , живе його батько ОСОБА_6 . Також в цьому селі живе його син ОСОБА_12 зі своєю родиною. Син з невісткою працюють в с. Хащеве на базі відпочинку « Ведмежа Берлога », а тому майже кожного дня невістка ОСОБА_13 привозить до нього додому його онука ОСОБА_14 , за яким вони разом з дружиною доглядають, доки син та невістка на роботі.

Так, 10.10.2023 приблизно об 11:15 він перебував удома за місцем свого проживання разом зі своєю дружиною та онуком, займався ремонтом трактора в себе у дворі, та в цей час йому зателефонував ОСОБА_15 , проте спершу він не встиг взяти слухавку, а через декілька хвилин він зателефонував знову, та в телефонній розмові повідомив, що буксирує автомобіль його батька ОСОБА_6 , разом з ним в с. Хащеве зі сторони а/д М-18. Після цього він через огороди пішов до домоволодіння свого батька та через 5 хвилин ОСОБА_15 на автомобілі марки «ВА32121» прибуксирував автомобіль 2115 р/н НОМЕР_1 разом з батьком. ОСОБА_15 відчепив трос та поїхав по своїм справам. Через деякий час прийшла його невістка і батько ОСОБА_6 зізнався, що збив людину на відрізку дороги між а/д М-18 та с. Хащеве . При огляді автомобіля вони з невісткою побачили механічні пошкодження правої передньої частини автомобіля, які характерні до тих, що утворилися внаслідок наїзду на пішохода, та декілька крапель крові на капоті. Його невістка ОСОБА_16 відразу зателефонувала до поліції, які приїхали приблизно через 10 хвилин. Він разом з невісткою поїхали на його автомобілі, а батько ОСОБА_6 поїхав в автомобілі працівників патрульної поліції. Коли вони під`їхали на місце пригоди, ОСОБА_6 показував працівникам поліції тіло молодої дівчини у військовій формі, яка лежала в кюветі без ознак життя. Також на місце пригоди під`їхала швидка медична допомога.

Зазначив, що його батько ОСОБА_6 має в своєму користуванні автомобіль марки ВАЗ 2115, який зберігався в гаражі на території домоволодіння за його місцем мешкання, та доступ до вказаного автомобіля є тільки в батька. В свою чергу батько користується автомобілем один раз на тиждень/два з`їздити до м. Новомосковська на базар. Особисто його син ОСОБА_12 разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 користуються автомобілем марки «Сітроєн», а він сам користуюся автомобілем марки «Мерседес Бенз».

Про те, що того дня батько ОСОБА_6 поїхав з дому він не знав, а дізнався після тієї події.

Знає, що у батька ОСОБА_6 перша чи друга група інвалідності, а після ДТП він ледве ходить;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_9 її свекор, а ОСОБА_6 його батько. Вона працює недалеко від дому, майже кожного дня, і в ті дні коли вона на роботі, залишає свого молодшого сина ОСОБА_14 з свекром ОСОБА_9 , який проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . По сусідству від них проживає батько її свекра ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з яким вона не спілкується.

Восени 2023 року, більш точної дати не пам`ятає, не заперечує, що це було 10.10.2023, вона відвезла свого сина ОСОБА_14 до свекра ОСОБА_9 та свекрухи ОСОБА_11 . На обід вона поїхала до свекра, аби навідати свого сина, та свекор ОСОБА_9 в цей момент їй зателефонував та повідомив їй, що місцевий мешканець ОСОБА_15 притягнув буксиром автомобіль діда ОСОБА_6 , яку поставили в дворі за його місцем мешкання.

Вона відразу пішла за місцем мешкання ОСОБА_6 , де також був її свекор ОСОБА_9 . Зайшовши в двір вона побачила автомобіль діда ОСОБА_6 , який мав механічні пошкодження правої передньої частини автомобіля, які характерні до тих, що утворилися внаслідок наїзду на пішохода. Також побачила на капоті вказаного автомобіля декілька крапель крові. В цей момент, коли вона оглядала автомобіль, ОСОБА_6 розповідав їй та свекру, що не доїжджаючи до с. Хащеве, десь на трасі, збив людину та плакав.

Вона відразу зателефонувала на 102, через приблизно 7-8 хвилин приїхали працівники поліції, вона разом зі свекром поїхала на його автомобілі, а ОСОБА_6 поїхав в автомобілі працівників патрульної поліції. Коли вони під`їхали на місце пригоди, ОСОБА_6 вже показував працівникам поліції тіло молодої дівчини у військовій формі, яка лежала в кюветі без ознак життя. Також на місце пригоди вже під`їхала швидка медична допомога. Коли вони приїхали ОСОБА_17 не було, він потім приїхав. Також зазначила, що у зв`язку з поганим станом здоров`я ОСОБА_6 допомагає її тато (свекор) ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_6 може себе обслуговувати. Знає, що у ОСОБА_6 не має телефону;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань об`єднаного кримінального провадження № 0001100 від 10.10.2023, відповідно до якого 10.10.2023 приблизно об 11.00 водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по ділянці дороги сполучення а/д « М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта » - с. Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області , у напрямку с. Хащеве, де на відстані приблизно 830 м. від перехрестя із вищевказаною автодорогою М18 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка рухалася у попутному йому напрямку попереду. Після цього водій ОСОБА_6 усвідомив те, що своїми діями поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, однак не зупинився, допомогу не надав, навпаки з місця пригоди зник, тим самим свідомо для себе залишив постраждалу ОСОБА_7 в небезпеці. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2023, а саме: ділянки дороги сполучення с. Хащеве - а/д М18 Новомосковського району Дніпропетровської області, разом зі схемою до протоколу огляду із фототаблицями, долученими до нього, якими зафіксовано відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом огляду трупа від 10.10.2023, в ході проведення якого на місці ДТП, а саме на узбіччі (кюветі) дороги С04011 зі сторони а/д М18 в напрямку с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області, праворуч, було оглянуто труп ОСОБА_18 та попередньо зафіксовано тілесні ушкодження після ДТП;

- протоколом огляду від 10.10.2023 з фототаблицями, долученими до нього, в ході проведення якого за адресою: АДРЕСА_1 , з дозволу власника, було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому на момент огляду було виявлено ряд механічних пошкоджень кузова та лобового скла, а також на верхній частині переднього бамперу сліди бурого кольору, схожі на кров, які є характерними як для наїзду на пішохода;

- постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 10.10.2023 про визнання речовим доказом та визначення місця його зберігання - автомобіля марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 накладено арешт, та який зберігається на спеціальному майданчику Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 37А;

- протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 13.10.2023 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого додатково було оглянуто автомобіль «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому на передній частині капоту, передній частині крила над показчиком повороту та у нижній частині лобового скла наявні сліди бурого кольору, схожі на кров, з яких було зроблено відповідні змиви, та які є характерними для крові потерпілої ОСОБА_7 ;

- зразками лакофарбового покриття автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2023 визнано речовим доказом, та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження;

- змивами речовини бурого кольору схожої на кров з передньої частини капоту автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та з правої сторони стійки в районі лобового скла, які постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2023 визнано речовим доказом, та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження;

- висновком експерта № 1101/Е від 08.11.2023, відповідно до якого при експертизі трупу ОСОБА_7 знайдено такі тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини: переломи 1,2-го ребер, справа та зліва, темно-червоні крововиливи навколо переломів, у лівій плевральній порожнині виявлено близько 1200мл темно-червоної рідкої крові, забій легень (інтраальвеолярні крововиливи на деяких ділянках, ділянки дистелектазів, емфіземи, проявами набряку, повнокров`я у легенях), нерівномірне кровонаповнення судин у нирках з повнокров`ям судин юкстамедулярної зони та деяких судин інтерстицію, більше мозкового шару, недокрів`я судин клубочків, явища паренхіматозної дистрофії у нирках, нерівномірне кровонаповнення судин печінки з відносним повнокрів`ям судин портальних трактів та центральних вен при недокрів`ї синусиноїдів, слабко виражений судинний лейкоцитоз, ділянки паренхіми з гепатоцитами, що мають полігональну форму з дещо просвітленою цитоплазмою, у печінці, ознаки спазма деяких інтрамуральних судин, нерівномірне кровонаповнення судин, ознаки набряку строми у міокарді; закрита черепно-мозкова травма: садна на лобі зліва, у лівій вилично-скроневій області, на спинці носа, у верхній, середній та нижній її третині правого крила носа, крововиливи в м`які тканини голови в лівій лобно-тім`яній області та в потиличній області, посередині, слабко виражені субарахноїдальні крововиливи в тім`яно-потиличній області, посередині, ознаки вираженого набряку у головному мозку; розрив зовнішньої бічної зв`язки, передньо-зовнішньої зв`язки та капсули лівого колінного суглоба з темно-червоним крововиливом навколо; садна на спині, від середньої до нижньої третини, передній стінці живота, від верхньої до нижньої її третини, більше зліва, на тильній поверхні лівої кисті, біля основи 3,4,5-го пальців, на тлі нижчеописаних синців та на тильній поверхні 2,3,4,5-го пальців, на тильній поверхні правої кисті, на задній поверхні середньої третини правого стегна, на задній поверхні верхньої третини лівого стегна, синці на задньо-внутрішній поверхні, від нижньої третини лівого стегна до верхньої третини гомілки, на тильній поверхні лівої кисті, на тильній поверхні правої кисті, тильній поверхні 2-го пальця правої кисті, на зовнішній поверхні середньої третини правої гомілки, на внутрішній поверхні верхньої третини та передній поверхні середньої третини правої гомілки, зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглоба. Всі знайдені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілої, виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, при автомобільній травмі, яка складалася з наступних етапів: удар частинами автомобіля при зіткненні з людиною, з подальшим її падінням на автомобіль та відкиданням на дорожнє покриття.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої травми грудної клітини, яка супроводжувалася лівобічним гемотораксом, що привело до розвитку гострої крововтрати. Всі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Враховуючи характер та локалізацію знайдених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 можливо вважати, що в момент первинного контакту з травмуючим автомобілем, потерпіла знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні та була звернута задньою поверхнею тулуба (або близькому до нього положенні) до травмуюючого автомобіля. В момент ДТП потерпіла ОСОБА_7 не перебувала ані в алкогольному, ані в наркотичному сп`янінні.

Враховуючи динаміку змінення забарвлення трупних плям, ступінь вираженості трупного заклякання, встановлені при огляді трупу на місці події, смерть потерпілої настала не більше, як за 4-ри години до моменту огляду трупу на місці події (огляд трупу проведений 10.10.2023, натискання на трупні плями о 15.40). Не можна виключати імовірність того, що при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги, можливо було запобігти смертельному наслідку;

- відеозаписом, наданим адміністрацією магазину « АТБ Маркет », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 44 , який постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2023 визнано речовим доказом, та який зберігаються в матеріалах кримінального провадження;

- протоколом огляду речового доказу від 13.10.2023, розпочатого о 10.10, закінченого о 10.55, в ході проведення якого при відкриті відеофайлу « D13_S2031 Е2155 » та покадровим переглядом відеофайлу за допомогою програми «Smart Play», було встановлено, що відеозапис з відеокамери, характерний для запису, зробленого за допомогою камери стаціонарного відеоспостереження. Встановленою датою та часом у правому верхньому куту відео видно, що воно показує «10/10/2023 09:20:30». Загальний час відео складає 1 хвилину 24 секунди. На відео знімається паркувальні місця поблизу будівлі, де ведеться зйомка та частина автодороги населеного пункту. Під час перегляду встановлено, що восьмим автомобілем на паркувальному майданчику (рахуючи від місця зйомки) є автомобіль «ВАЗ» сірого кольору, з якого на 00.08 сек. відео виходить чоловік літнього віку, який до 00.42 сек. знаходиться біля автомобілю, а потім виходить на тротуар та в темпі спокійного кроку йде у напрямку зйомки відеокамери. На 01.16 хв. відео літній чоловік підходить під камеру де в ньому можна розпізнати ОСОБА_6 , який одягнутий у темно-сірий костюм з рубашкою в червоно-білу клітину та з кашкетом чорного кольору на голові з білим складеним пакетом у правій руці. На 01.15 хв. відео ОСОБА_6 зникає з поля зору камери.

При відкриті відеофайлу «D13_S3715_Е0» та покадровим переглядом відеофайлу за допомогою програми «Smart Play», було встановлено, що відеозапис з відеокамери, характерний для запису, зробленого за допомогою камери стаціонарного відеоспостереження. Встановленою датою та часом у правому верхньому куту відео видно, що воно показує «10/10/2023 09:37:15». Загальний час відео складає 03 хвилини 00 секунд. Зйомка ведеться з тієї ж камери зовнішнього огляду. На 00.31 сек. в нижньому лівому куту відео з`являється ОСОБА_6 , який рухається у темпі спокійного кроку у напрямку свого припаркованого автомобіля, з якого на попередньому відео він вийшов. На 01 хв. 03 сек. ОСОБА_6 підходить до автомобілю, через деякий час сідає в нього за кермо 02 хв. 20 сек. та розпочинає від`їжджати назад. Крім нього в автомобілі нікого не має;

- висновком експерта № СЕ-19/104-23/37373-ІТ від 15.11.2023, відповідно до якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2023 разом зі схемою та відеозаписом, долученими до нього, за участю ОСОБА_6 , під час якого останній на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за його участю на автодорозі М18-с.Хащеве 10.10.2023 розповів про обставини ДТП і показав, яким чином він рухався на автомобілі «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та де відносно меж проїзної частини дороги відбулося зіткнення з пішоходом ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2023 разом із відеозаписом, долученим до нього, за участю свідка ОСОБА_20 , під час якого останній на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю водія ОСОБА_6 на автодорозі М18-с. Хащеве 10.10.2023, розповів, як саме він зустрів водія автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 - учасника ДТП ОСОБА_6 , що він йому пояснював, та як його буксирував додому. Крім цього було подано маршрут їх руху з місця ДТП до подвір`я ОСОБА_6 . Самого механізму наїзду ОСОБА_6 на пішохода свідок ОСОБА_20 не бачив;

- висновком експерта № 2238/3037-БД від 19.12.2023, відповідно до якого при дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_7 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На наданих на дослідження змиві РБК з правої сторони стійки в районі лобового скла автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 (об`єкти №№ 1,2) та змиві речовини бурого кольору із передньої правої частини капоту вказаного автомобіля встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в слідах об`єктів №№1,2 виявлений ген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження та групову належність крові трупа ОСОБА_7 , а саме те, що в слідах крові об`єктів №№1,2 виявлений антиген А, який є групоспецифічним для її крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові трупа ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № СЕ-19/104-23/42049-ІТ від 23.11.2023, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_6 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 12.3 ПДР України, та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх;

- висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 496 від 30.11.2023, відповідно до якого згідно з аналізом наданої судово-медичної документації («Висновок експерта» №1101/Е від 08.11.2023), з урахуванням матеріалів кримінального провадження, комісією експертів у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла:

-внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки в тім`яно-потиличній ділянці по центру, крововиливами в м`які покривні тканини голови в лівій лобно-тім`яній та в потиличній ділянці по центру, саднами шкіряних покровів обличчя (в лобній ділянці зліва, в лівій вилично-скроневій ділянці, на спинці та правому крилі носу);

- тупої травми грудної клітини з переломами 1,2-го ребер по середньо-ключичній лінії справа та зліва, розривами пристінкової плеври та крововиливами в м`які тканини навколо переломів, крововиливами в тканину обох легень по задній поверхні та лівостороннім гемотораксом (1200 мл крові в лівій плевральній порожнині), саднами по задній поверхні грудної клітини від середньої до нижньої третини;

- саден шкіряних покровів передньої черевної стінки від верхньої до нижньої третини (більше зліва);

- синців та саден на тильній поверхні правої кисті і на 2-му пальці;

- синців та саден по тильній поверхні лівої кисті у основи 3-5-го пальців і по тильній поверхні 2-5-го пальців;

- тупої травми правої нижньої кінцівки: рваними ранами на тлі саден по задній поверхні стегна в середній третині (на відстані 58,5 см від підошовної поверхні стоп), синцями правої гомілки: по зовнішній поверхні в середній третині (на відстані 30 см від підошовної поверхні стоп), по внутрішній поверхні у верхній третині (на відстані 30,5 см від підошовної поверхні стоп) та по передній поверхні в середній третині (на відстані 26 см від підошовної поверхні стоп);

- тупої травми лівої нижньої кінцівки: рваною раною на тлі саден по задній поверхні стегна (на відстані 72 см від підошовної поверхні стоп), синцем по задньо-внутрішній поверхні стегна з переходом у верхню третину гомілки (на відстані 32 см від підошовної поверхні стоп), розривами зовнішньої бічної та передньої зовнішньої зв`язок і капсули колінного суглобу з крововиливами в м`які тканини по зовнішній поверхні суглобу (на відстані 44 см від підошовної поверхні стоп), синцем по зовнішній поверхні гомілковостопного суглобу.

Встановлені тілесні ушкодження спричинені у короткий термін до настання смерті ОСОБА_7 , одне за одним, всі мають ознаки прижиттєвості і є складовими в настанні її смерті і за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи весь комплекс виявлених тілесних ушкоджень, а саме характер та локалізацію зовнішніх та внутрішніх ушкоджень, комісія експертів приходить до підсумків, що виявлені у неї тілесні ушкодження спричинені від механічної дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в задню поверхню тіла, якими були виступаючі частини автозасобу, з послідуючим падінням ОСОБА_7 на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Весь комплекс виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень дає можливість комісії експертів вказати, що механізм їх виникнення складається з трьох фаз:

-1-ша фаза: первинний контакт бампером та капотом автомобіля з задньою поверхнею тіла (утворення тупої травми правої та лівої нижньої кінцівок);

- 2-га фаза: закидання тіла на капот і удар об капот та вітрове скло закрита травма грудної клітини, внутрішньочерепна травма, тощо);

- 3-тя фаза: відкидання тіла, ковзання та удар об тверде дорожнє покриття (утворення синців та саден на тулубі і кінцівках).

Враховуючи характер та локалізацію всіх встановлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що в момент первинного контакту вона була звернута задньою поверхнею тіла до травмуючого предмету (виступаючих частин рухомого автозасобу).

Характер виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, виражені ознаки шокової реакції та нерівномірного кровонаповнення судин внутрішніх органів, дають можливість комісії експертів вказати, що при своєчасному наданні кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги в умовах спеціалізованого медичного закладу, було можливо запобігти негативних наслідків, у вигляді смерті.

Враховуючи весь комплекс виявлених тілесних ушкоджень, а саме характер та локалізацію зовнішніх та внутрішніх ушкоджень, комісія експертів доходить підсумків, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження спричинені від механічної дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в задню поверхню тіла, якими були виступаючі частини автозасобу, з послідуючим падінням ОСОБА_7 на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у:

- порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого;

- завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, відповідно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд бере до уваги необережну форму вини ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав частково, є особою з інвалідністю І групи, вдівець, пенсіонер, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, і при призначенні покарання його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Також судом враховується похилий вік обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Однак, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, де його додатковим обов`язковим об`єктом є життя та здоров`я особи, а відтак одного з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень, в результаті вчинення якого потерпіла ОСОБА_18 померла. Крім цього, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 з місця ДТП поїхав та своєю бездіяльністю поставив потерпілу ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілій допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання їй допомоги, при наданні якої можливо би було зберегти життя потерпілій.Судом враховується також, що за положеннями ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, відносяться до категорії тяжких злочинів. Судом також враховується, що завдана шкода потерпілій обвинуваченим не відшкодована.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Тому, з урахуванням особливостей вказаних кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання за ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, але на рівні мінімальної межі санкції вказаних норм, з позбавленням права керувати транспортними засобами з максимальним строком, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з позбавленням права керувати транспортними засобами з максимальним строком, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_6 покарання в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

У цьому кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрат на поховання ) 80 000,00 грн., моральної (немайнової) шкоди 1 500 000,00 грн., та витрати на правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн., та стягнення з цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на її користь 80 400,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_6 позивач вказує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 їй спричинена матеріальна та моральна шкода, а також вона понесла витрати на правничу допомогу

Спричинена моральна шкода полягає у стражданнях, яких позивач понесла у зв`язку з втратою доньки, оскільки позивач одна займалась її вихованням, та з самого дитинства займалась з нею та намагалась закласти при формуванні її характеру - високі моральні якості, а також дати їй найкращу освіту. Її донька отримала дві вищі освіти, донька, мала високі моральні якості, про що свідчить те, що вона з перших днів війни проходила військову службу в ЗСУ, проходила службу в 93-й бригаді, військове звання «Старший солдат», була учасником бойових дій та приймала участь у звільненні окупованої території України, в тому числі Харківської області. Вказані обставини викликають особливі моральні страждання у позивачки, оскільки вона в результаті ДТП втратила єдину доньку. Вказана обставина є невідворотною, непоправною втратою, та спричинила їй душевні страждання через розуміння того, що вона не зможе більше спілкуватися з донькою, вона докладає значні зусилля для того, щоб оговтатись від пережитого, перенести страждання, чи полегшити душевний біль. Внаслідок втрати доньки у неї загострилась хронічна хвороба легень. Зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, сума моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 становить 1 500 000 грн., яку вона вважає обґрунтованою за вказаних обставин.

Крім цього, у зв`язку з похованням та поминками доньки ОСОБА_10 витратила 80 000 гривень, які вона оцінює, як понесену матеріальну шкоду, яку просить також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , а також витрати на понесену нею правову допомогу у сумі 40 000 гривень, що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог до цивільного відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» позивач вказує, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 їй спричинено моральну шкоду у зв`язку з втратою єдиної дитини, яку вона оцінює для себе в сумі 80 400 гривень, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 уклав з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» поліс № АТ2986824 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цей поліс діяв на момент вчинення ДТП і згідно з його умовами при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб у розмірі 260 000 грн., майну 130 000 грн. на одного потерпілого.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У той же час, відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Досліджуючи зміст позовної заяви і додані до неї матеріали, суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження матеріальної шкоди, яку потерпіла ОСОБА_10 понесла у зв`язку з похованням своєї доньки ОСОБА_7 . Такі відомості у суду відсутні.

Тому, приймаючи до уваги те, що всупереч вимогам цивільного процесуального закону позивач не довела з посиланням на належні, допустимі, достатні та достовірні докази те, що вона зазнала матеріальну шкоду у розмірі 80 000,00 грн., суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я; моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час вчення злочину; душевних стражданнях потерпілого у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.

Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача ОСОБА_6 в розмірі 1 500 000,00 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_6 судових витрат, які складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи, понесених позивачем у розмірі 40 000,00 грн., до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З наданих суду доказів слідує, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн., що підтверджено належними і допустимими доказами.

Зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також враховуючи на задоволення позову у повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_10 до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , як водія транспортного засобу «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,застрахована за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - АТ2986824 в ПрАТ «СГ «ТАС».

Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - АТ2986824 складає 130 000 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260 000 грн.

Таким чином, відповідальним за матеріальну шкоду завдану цивільному позивачу, в межах ліміту відповідальності страховика є ПрАТ «СГ «ТАС», тобто станом на теперішній час, ліміт страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» має покривати розміри шкоди завданої майну та здоров`ю позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Підстав для відмови страховиком страхового відшкодування, встановлених ст.ст. 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом не встановлено.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, ПрАТ «Страхова Група «ТАС» є належним відповідачем. Відповідно до ст. 27.3 Закону: «Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами».

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь потерпілої обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 на вилучений 10.10.2023 під час огляду автомобіль «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 виданого 14.05.2008, належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 , необхідно скасувати.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають2868,00 грн. (висновок експерта за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/37373-ІТ від 15.11.2023 у розмірі 1912,00 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № СЕ-19/104-23/42049-ІТ від 23.11.2023 у розмірі 956,00 грн.).

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосований.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на три з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушеньшляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінальних правопорушень - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 ) моральну шкоду у розмірі 1 500 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн., а всього 1 540 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (, адреса: м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 ) моральну шкоду у розмірі 80 400,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 на вилучений 10.10.2023 під час огляду автомобіль «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 виданого 14.05.2008, належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 - скасувати

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 37А - повернути за належністю його власнику ОСОБА_6 або законному володільцю;

- зразки лакофарбового покриття автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви речовини бурого кольору схожої на кров з передньої частини капоту автомобілю «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та з правої сторони стійки в районі лобового скла, відеозапис наданий адміністрацією магазину «АТБ Маркет», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомсковськ, вул. Гетьманська, 44 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2868 гривень 00 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1