Справа № 588/1825/23
Провадження № 1-кп/588/29/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023 за № 0000128, по обвинуваченню,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не працює, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 1 статті 209 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що у точно невстановлений досудовим слідством час, на початку 2023 року у ОСОБА_3 виник корисливий умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами невизначених громадян України шляхом вчинення шахрайства із здійсненням операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел на вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою власного мобільного телефону «Redmi 10 C», розмішувала в мережі «Інтернет» на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook», фіктивні оголошення про продаж товарів, а саме дивану та крісел, яких насправді у власності не мала і не планувала придбати для подальшої реалізації, вводячи у оману потенційних покупців щодо можливості здійснення угод купівлі-продажу вказаних товарів у разі здійснення ними часткової попередньої оплати товару на банківські карткові рахунки з подальшою відправкою замовленого товару однією зі служб доставки вантажів та посилок, насправді маючи намір привласнювати вказані грошові кошти.

02.02.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_3 знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_5 вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, а також ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 02.02.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 400 (чотириста) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Універсал Банк», № НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_5 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 400 (чотириста) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також 21.03.2023 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_4 знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_6 вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, а також ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 22.03.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 600 (шістсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_6 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 600 (шістсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, 26.03.2023 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_5 знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_7 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 26.03.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 500 (п`ятсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_3 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_7 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 500 (п`ятсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також 17.04.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_6 , знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_8 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 17.04.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 500 (п`ятсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_8 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 500 (п`ятсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, 28.04.2023 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_7 , знайшов розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме двох крісел і дивану, зв`язався з автором оголошення. При спілкуванні за допомогою SMS-листування по мобільному телефону ОСОБА_3 вмовила ОСОБА_9 придбати крісла і диван, яких насправді не мала у власності та не мала наміру придбати для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілого щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде доставлений йому однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, в якості часткової попередньої оплати 28.04.2023 здійснив переказ грошових коштів в сумі 800 (вісімсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_5 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_9 замовлений ним товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 800 (вісімсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також, 22.05.2023 ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_8 , знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_10 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 23.05.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 1000 (тисяча) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 . В подальшому ОСОБА_3 не відправила ОСОБА_10 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 1000 (тисяча) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також 24.05.2023 ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_9 , знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_11 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 24.05.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 700 (сімсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_11 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 700 (сімсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, 31.05.2023 ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_10 , знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_12 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 31.05.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 945 (дев`ятсот сорок п`ять) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_12 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 945 (дев`ятсот сорок п`ять) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, вчинивши таким чином заволодіння вказаними грошовими коштами шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим завдала потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Також, 28.05.2023 ОСОБА_13 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_11 , знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме кутового дивану та зателефонувала автору оголошення 31.05.2023. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_13 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде заброньований за нею і в подальшому доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_13 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати 31.05.2023 здійснила переказ грошових коштів в сумі 700 (сімсот) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_13 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 700 (сімсот) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_13 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того, 07.06.2023 ОСОБА_14 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_12 знайшла розміщене ОСОБА_3 шляхом операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки фіктивне оголошення на електронному торговому майданчику «Marketplace» соціальної мережі «Facebook» про продаж товару, а саме дивану та зателефонувала автору оголошення. ОСОБА_3 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_14 , вмовила останню придбати диван, якого насправді не мала у власності та не мала наміру придбати його для подальшої реалізації, та ввела в оману потерпілу щодо того, що після здійснення часткової попередньої оплати товар буде доставлений їй однією зі служб доставки вантажів та посилок. ОСОБА_14 , будучи введеною в оману, в якості часткової попередньої оплати здійснила переказ грошових коштів в сумі 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень за вказівкою ОСОБА_3 на надані нею ж реквізити банківської картки, емітованої АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_3 не направила ОСОБА_14 замовлений товар, а отримані в якості часткової попередньої оплати гроші в сумі 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень зняла з рахунку та витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 за пред`явленим їй обвинуваченням за ч. 3 ст. 190 КК України винуватою себе визнала повністю і суду пояснила, що на початку лютого 2023 року в неї виник умисел на заволодіння коштами. Вона виклала на торгівельному майданчику «Маркетплейс» на сторінці «Фейсбук» оголошення про продаж дивану та крісел. Фото дивана та крісел вона знайшла на «ОLX». Цих товарів у неї насправді ніколи не було. Для розміщення оголошення використовувала свій мобільний телефон «Редмі 10с», оператор мобільного зв`язку «Лайфсел», номер НОМЕР_6 . Назва оголошення «Єлена Кутовий диван». Після цього люди з нею зв`язувалися, вона просила передплату, як гарантію того, що вони дійсно заберуть товар. Мотивувала необхідність перерахування коштів тим, що їй потрібно перевезти товар на пошту та щоб вона даремно не витрачала власні кошти. На « ОСОБА_15 » номер телефону відкрито не виставляла. У неї була стандартна схема щодо вмовляння переказати їй часткову оплату. З нею створювали чат та якщо людина просила, вона давала номер телефону. У «Фейсбуці» її сторінка була підписана « ОСОБА_16 Україні», особистих даних там у неї не було. Сторінка була із закритим профілем, щоб не переглядали інформацію, зокрема фотографії. Потім їй перераховували передплату та вона деякий час підтримувала з цими людьми зв`язок, казала, що відправила товар, а пізніше блокувала, щоб людина не могла писати у «Фейсбуці» повідомлення та телефонувати. Єдиного, кого вона пам`ятає, це ОСОБА_14 , яка запитала про стан та якість товару. Вона повідомила ОСОБА_14 не те місце, де вона проживає насправді та надала їй номер телефону. Вони одразу зідзвонилися. В ході розмови вона переконала ОСОБА_14 перерахувати кошти в розмірі 850 грн. ОСОБА_14 перерахувала їй кошти, але вона не відправила товар. Після цього ОСОБА_14 виклала пост у «Фейсбук» у Тростянецькій групі про те, що її обманули. З цього почалося розслідування кримінального провадження. Вона розуміла, що рано чи пізно попадеться, про це дізнаються правоохоронні органи. Розуміла, що кошти отримує злочинним шляхом. У користуванні у неї картки « ОСОБА_17 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У додатку «Ощадбанк» у неї створена електронна картка «Універсалбанку». Отримані кошти вона знімала з карткового рахунку, а ті, які залишалися на рахунку, витрачала на власні потреби: оплачувала товари в магазинах, здійснювала оплату за дитячий садок. Депозити чи кредити не оформляла. У вчиненому щиро розкаюється. Частково відшкодувала потерпілим завдану шкоду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 пояснила що 07.06.2023 побачила на торговому майданчику «Маркетплейс» у «Фейсбук» оголошення про продаж дивану. Вартість була невисокою. Вказано було що диван був у використанні, тому вона подумала що через це така низька ціна. Це був м`який куточок. Ціна була 4000 грн. Вона спочатку переписувалася із продавцем у месенджері, а потім обмінялися номерами телефонів та почали спілкуватися по телефону. ОСОБА_3 повідомила що диван у відмінному стані, не затертий не пролежаний, та запевнила що диван продає, оскільки необхідні були гроші. ОСОБА_3 повідомила їй, що сама доставить диван, але потрібно сплатити за доставку 854 грн. Вона запитала чи не обмане її ОСОБА_3 , на що остання відповіла, що в неї двоє дітей, тому немає наміру обманювати. Після цього вона погодилась сплатити гроші. Коли вона ввела номер картки, який дала ОСОБА_3 , то там висвітилося повне ім`я останньої. Вона перерахувала гроші за доставку 854 грн на рахунок № НОМЕР_2 відкритий у ОСОБА_18 . Потім ще декілька разів ОСОБА_3 зв`язувалася з нею та запевняла що доставлять диван. Наступного дня близько 12 години ОСОБА_3 перестала брати слухавку, заблокувала її у «Фейсбук», а в месенджері видалила переписку. Коли вона зрозуміла, що її обманули, то вона скинула ОСОБА_3 голосове повідомлення щоб остання повернула гроші. Ввечері 08.06.2023 вона повідомила в поліцію про цю подію. Коли приїхала поліція, то вона повідомила прізвище ім`я та по батькові обвинуваченої, а також номер телефону. Працівники поліції з`ясували місце проживання обвинуваченої. Після цього вона у Фейсбуці опублікувала оголошення про обман та їй стали надходити повідомлення від людей які знають обвинувачену і говорили що остання обманює людей. Зранку 09.06.2023 їй зателефонувала обвинувачена та запропонувала повернути кошти. На ту картку з якої вона перераховувала гроші обвинувачена повернула їй 970 грн. Обвинувачена боялася розголосу та просила видалити пост у Фейсбуці. Сторінка у Фейсбуці з якої продавала товар обвинувачена називалася «Слава Україні». На цій сторінці не було зазначено прізвище та ім`я обвинуваченої, було лише фото дітей. Вона не має претензій до обвинуваченої. Вважає що обвинуваченій може бути призначено покарання з іспитовим строком.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила що 22.05.2023 знайшла оголошення на торговому майданчику «маркетплейс» у «Фейсбук» про те що продають кутовий диван за ціною 4000 грн. Вона вирішила написати, чи в наявності товар та їй відповіли що в наявності. Вона запитала де знаходиться товар та їй відповіли що знаходиться в Охтирському районі Сумської області. Також їй відповіли що зможуть доставити диван, але завтра. Крім того, повідомили, що можна оглянути диван у АДРЕСА_13 . Адресу повідомляла їй у повідомленні жінка, яка була підписана як «Слава Україні». Профіль продавця був закритий, фото було, але маленьке. Номер телефону продавця 093 36 33 385. 23.05.2023 вона перерахувала на картковий рахунок продавця № НОМЕР_4 кошти в розмірі 1000 грн, так як домовились про доставку товару. Це були гроші за доставку. 24.05.2023 вона написала продавцю та їй відповіли що скоро будуть виїжджати. Потім вона телефонувала, але їй ніхто не відповів. Доставити товар домовлялися у АДРЕСА_4 . В неї залишилась повністю переписка з продавцем. Товар їй не доставили.

Показання обвинуваченої та потерпілих щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, узгоджуються між собою, доповнюють один одне, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190 КК України.

Також винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за обставин визнаних судом доведеними, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- фактичними даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.06.2023, а також заяві про залучення до провадження як потерпілої від 10.06.2023 відповідно до яких ОСОБА_14 повідомила про те, що 07.06.2023 нею було перераховано кошти у розмірі 854 грн за придбання дивану продавцю, яка представилася як ОСОБА_19 , а після отримання коштів перестала виходити на зв`язок. Обіцяла доставити диван 08.06.2023 (а.с. 157, 220, том 1);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_9 про залучення до провадження як потерпілого від 25.06.2023, а також у платіжному дорученні №236298093 від 28.04.2023, відповідно до яких 28.04.2023 ОСОБА_9 перерахував грошові кошти в сумі 800 грн на картку НОМЕР_7 (а.с. 223, 226, том 1);

- фактичними даними, які містяться у заяві ОСОБА_8 про залучення до провадження як потерпілої від 23.06.2023, відповідно до яких потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка 15.04.2023 шляхом обману заволоділа належними їй коштами у сумі 500 грн (а.с. 227, том 1);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_12 про залучення до провадження як потерпілої від 05.07.2023, а також скрін-шотах переписки у соціальній мережі «Facebook» на електронному торговому майданчику «Marketplace», відповідно до яких між автором оголошення під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та потерпілою було досягнуто домовленості щодо придбання дивану, за доставку якого необхідно оплатити 945 грн, що потерпіла і зробила, перерахувавши відповідну суму коштів (а.с. 229, 231, том 1);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_20 про залучення до провадження як потерпілої від 07.07.2023, а також у виписці по картковому рахунку відповідно до яких 22.03.2023 потерпіла здійснила переказ коштів у розмірі 600 грн (а.с. 232, 238-241, том 1);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_10 про залучення до провадження як потерпілої від 07.07.2023, а також скрін-шотах грошового переказу та переписки у соціальній мережі «Facebook», відповідно до яких між автором оголошення під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та потерпілою 23.05.2023 було досягнуто домовленості щодо придбання дивану, за доставку якого необхідно здійснити передоплату в розмірі 1000 грн. Доставка дивану мала бути здійснена у с. Коровинці Роменського району. Також автор оголошення повідомила номер телефону для спілкування НОМЕР_8 та номер рахунку НОМЕР_4 , для перерахування коштів. 23.05.2023 потерпіла здійснила переказ коштів на вказаний рахунок у розмірі 1000 грн (а.с. 242, 244-250 том 1);

- фактичними даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2023, а також заяві ОСОБА_7 про залучення до провадження як потерпілої, відповідно до яких потерпіла повідомила, що 26.03.2023 на торгівельному майданчику «Marketplase» замовила кутовий диван за який перерахувала кошти у розмірі 500 грн на картку НОМЕР_3 , але товар так і не отримала, продавець не виходить на зв`язок (а.с. 1, 2 том 2);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_13 про залучення до провадження як потерпілої від 28.07.2023, а також скрін-шотах переписки у соціальній мережі «Facebook», відповідно до яких між користувачем на ім`я «Слава Україні» та потерпілою 31.05.2023 було досягнуто домовленості щодо придбання дивану, за доставку якого необхідно здійснити передоплату в розмірі 700 грн. Доставка дивану мала бути здійснена у смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області. Також продавець товару повідомила номер телефону для спілкування НОМЕР_8 та номер рахунку НОМЕР_4 (а.с. 4, 8-12 том 2);

- фактичними даними, які містяться у виписці по картці/рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_13 у АТ КБ «ПриватБанк» , відповідно до яких 31.05.2023 потерпіла здійснила переказ коштів у розмірі 700 грн на рахунок НОМЕР_9 (а.с. 6-7, том 2);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_5 про залучення до провадження як потерпілої від 02.08.2023, а також платіжній інструкції № ЕСМ_Р24А791897132D06429 від 02.02.2023 АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до яких ОСОБА_5 повідомила, що невідома їй особа шляхом обману та зловживання довірою під приводом продажу кутового дивану заволоділа грошовими коштами в сумі 400 грн, які були перераховані на рахунок АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (а.с. 13-16, том 2);

- фактичними даними, які містяться в заяві ОСОБА_11 про залучення до провадження як потерпілої від 19.07.2023, а також скріншотами переписки в застосунку «Viber», відповідно до яких між потерпілою та обвинуваченою було досягнуто домовленість про щодо придбання дивану. Також обвинувачена повідомила потерпілій номеру рахунку для переказу коштів 436797 (а.с. 17-20, том 2);

- фактичними даними, які містяться у протоколі огляду предметів від 19.06.2023 з доданою до нього ілюстрованою фототаблицею, відповідно до яких було оглянуто мобільний телефон «Redmi 10 C», належний ОСОБА_3 , номер сім-картки НОМЕР_6 , та з дозволу власниці було відкрито додаток «Messenger» в якому в групі в аккаунті «Слава Україні» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » було виявлено більше ста повідомлень щодо продажу кутового дивану за ціною 4000 грн. Також з дозволу власниці було здійснено вхід у застосунок «Приват 24» в якому виявлено переказ на рахунок № НОМЕР_2 від ОСОБА_14 за 07.06.2023 на суму 855 грн. Крім того в за стосунку «Facebook» виявлено листування з ОСОБА_14 щодо купівлі кутового дивану (а.с. 22-26, том 2);

- фактичними даними, які містяться у протоколі огляду від 04.07.2023 з доданою до нього фототаблицею, відповідно до яких було оглянуто мобільний телефон марки Xiaomi «Redmi 10C» чорного кольору, належний ОСОБА_3 , номер сім-картки НОМЕР_6 , та в додатку «Facebook» на торговій площадці «Marketplace» виявлено листування з приводу продажу кутового дивану з подальшим переказом коштів на карткові рахунки НОМЕР_4 та НОМЕР_10 з аккаунтами: « ОСОБА_21 » ОСОБА_12 , « ОСОБА_22 », « ОСОБА_23 » ОСОБА_6 , «Таня», « ОСОБА_24 » ОСОБА_7 . Також у листуванні вказані адреси для відправлення товару (а.с. 30-34, том 2 );

- фактичними даними, які містяться у протоколі огляду речей та документів від 22.08.2023 з доданим до нього оптичним диском, відповідно до яких на оптичному диску CD-R, який вилучено в ході тимчасового доступу до речей і документів у Сумській філії АТ КБ «ПриватБанк» виявлено інформацію про переказ коштів 07.06.2023 о 15:25 від ОСОБА_14 з карти НОМЕР_11 через додаток Приват 24 на картковий рахунок ОСОБА_19 № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 53-54, том 2);

- фактичними даними, які містяться у виписці по картковому рахунку № НОМЕР_12 (картка № НОМЕР_13 ) відкритому на ім`я ОСОБА_25 , відповідно до яких 31.05.2023 на вказаний рахунок були перераховані ОСОБА_26 кошти у розмірі 700 грн (а.с. 60-66, том 2);

- фактичними даними, які містяться у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_14 , відповідно до якого 14.04.2023 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_27 та ОСОБА_19 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_19 змінила прізвище на ОСОБА_28 (а.с. 36, том 2);

- оглянутим у судовому засіданні речовим доказом, а саме, мобільним телефоном Xiaomi «Redmi 10C», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , в якому наявний аккаунт «Слава Україні» та обвинувачена під час огляду підтвердила що саме з цього телефону вона публікувала оголошення про продаж дивану та крісел.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) доведеною повністю.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у тому що вона протягом лютого червня 2023 року вчиняла шахрайські дії, в ході яких заволоділа грошовими коштами на загальну суму 7100 гривень.

При цьому, ОСОБА_3 , знаючи, що вказані грошові кошти повністю отримано злочинним шляхом, набула, володіла, використовувала та розпоряджалась вказаними грошовими коштами у вказаний період часу, в тому числі здійснювала з ними фінансові операції та вчиняла правочини, використовуючи банківські карткові рахунки, відкриті у АТ «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк», знімаючи частину грошових коштів готівкою за допомогою банкоматів та розраховуючись за допомогою банківських карток за товари і послуги різних суб`єктів господарювання, які витратила на власні потреби, вчиняючи таким чином легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 209 КК України, як легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом (грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення шахрайських дій) у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що свою винуватість у скоєному визнає повністю, але разом з тим зазначила, що у неї не було умислу на легалізацію доходів одержаних злочинним шляхом. Вона лише знімала кошти з рахунку, оплачувала товари в магазинах, здійснювала оплату за дитячий садок.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, прокурором було надано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_12 (картка № НОМЕР_13 ) відкритому на ім`я ОСОБА_25 , відповідно до яких обвинувачена в період з 30.05.2023 по 18.06.2023 користувалась картковим рахунком, зокрема оплачувала покупки та знімала готівку (а.с. 60-66 том 2).

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Диспозицією ч. 1 ст. 209 КК України визначено, що легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, є вчинення набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Відповідно до п. 2, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 15 квітня 2005 року "Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом" кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 209 КК настає у разі вчинення хоча б однієї з таких дій, що передували легалізації (відмиванню) доходів:

1) фінансової операції з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення предикатного діяння чи укладення угоди щодо них;

2) дій, спрямованих на приховання чи маскування: а) незаконного походження таких коштів або іншого майна; б) володіння ними; в) прав на такі кошти або майно; г) джерела їх походження; д) місцезнаходження; е) переміщення;

3) набуття, володіння або використання таких коштів чи іншого майна.

Відповідальність за зазначені дії настає лише у разі, коли кошти або інше майно, що є предметом легалізації, були одержані внаслідок вчинення предикатного діяння і ці дії були вчинені умисно з метою надання правомірного вигляду володінню, використанню, розпорядженню такими коштами або майном, їх набуттю чи для приховання джерел їх походження.

Тобто легалізація грошових коштів має бути вчинена умисно, саме з метою надання правомірного вигляду привласненим коштам чи для приховання джерел їх походження.

В обвинувальному акті не зазначено мету вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, а лише вказано про те, що вона володіла, використовувала та розпоряджалась грошовими коштами отриманими злочинним шляхом, в тому числі здійснювала з ними фінансові операції та вчиняла правочини, використовуючи банківські карткові рахунки, відкриті у АТ «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк», знімаючи частину грошових коштів готівкою за допомогою банкоматів та розраховуючись за допомогою банківських карток за товари і послуги різних суб`єктів господарювання, які витратила на власні потреби. Таким чином ОСОБА_3 не було пред`явлено обвинувачення в умисному вчиненні дій спрямованих на надання правомірного вигляду привласненим коштам чи для приховання джерел їх походження.

Також у судовому засіданні прокурором не було доведено, що привласнені внаслідок вчинення суспільно небезпечного противоправного діяння кошти ОСОБА_3 здійснювала зарахування на рахунки кредитних установ саме з метою надання правомірного вигляду привласненим коштам чи для приховання джерел їх походження.

Зважаючи на вищевикладене, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та інше, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів обвинувачення, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом, що за вказаних в обвинувальному акті обставин ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 209 КК України, а тому за цим обвинуваченням її належить виправдати.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій за ч. 3 ст. 190 КК України, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, згідно з довідкою характеристикою за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд, відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченої, яка висловила критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, її активне сприяння у розкритті злочину, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавала допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також добровільне часткове відшкодування завданих потерпілим збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Разом з тим, враховуючи характер вчиненого діяння, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, враховуючи досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено про середній рівень ризику вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та, що її виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що є правові підстави для звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй, іспитовий строк тривалістю один рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.06.2023 у справі № 588/1253/23 (провадження №1-кс/588/224/23) на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема:

1) мобільний телефон Xiaomi «Redmi 10C», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , RAM 4 GB, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВ ВПГУ НП в Сумській області - необхідно конфіскувати в дохід держави;

2) вилучений 09.08.2023 в ході тимчасового доступу до речей і документів у Сумській філії АТ КБ «ПриватБанк» оптичний диск CD-R, на якому містяться документи в електронному вигляді з інформацією щодо даних власника карткового рахунку та про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 368-374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України та виправдати.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України(в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.06.2023 у справі № 588/1253/23 (провадження №1-кс/588/224/23) на вилучений 19.06.2023 у ОСОБА_3 під час проведення огляду мобільний телефон, чорного кольору, марки Xiaomi «Redmi 10C», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , RAM 4 GB.

Речові докази:

1) мобільний телефон Xiaomi «Redmi 10C», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , RAM 4 GB, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВ ВПГУ НП в Сумській області - конфіскувати в дохід держави;

2) вилучений 09.08.2023 в ході тимчасового доступу до речей і документів у Сумській філії АТ КБ «ПриватБанк» оптичний диск CD-R, на якому містяться документи в електронному вигляді з інформацією щодо даних власника карткового рахунку та про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1