ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/689/24
УХВАЛА

"22" жовтня 2024 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Дніпровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідність з діючим законодавством стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за участі прокурора ОСОБА_4 , представника Дніпровського РС № 1 ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

10.09.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Дніпровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідність з діючим законодавством стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до подання, 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння особи, а кримінально караним діянням, станом на 2024 рік, буде становити таємне викрадення чужого майна на суму 3028 грн. ОСОБА_3 скоїв крадіжку чужого майна, що завдало збитків на суму 2313,00 грн., тобто сума завданих збитків менша, ніж та, з якої наступає кримінальна відповідальність відповідно внесених змін до КУпАП.

У поданні ставиться питання про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність згідно з діючим законодавством.

Представник Дніпровського РС № 1 ОСОБА_5 підтримала подання про приведення вироку відповідність з діючим законодавством стосовно ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 заперечує проти подання, оскільки воно не містить визначення способу приведення вироку у відповідність з діючим законодавством.

Засуджений до суду не прибув.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції. За даним Законом, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024 затверджено угоду про визнання винуватості від 24.04.2024, що укладена між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та визнано винуватим останнього у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 викрав майно на суму 2313,00 грн., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн).

Суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а норми, на які посилається представник органу пробації, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Разом з тим, в поданні взагалі не зазначено, у який саме спосіб необхідно привести у відповідність до діючого законодавства вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024, ухвалений відносно ОСОБА_3 , в чому саме полягає невідповідність вироку законодавчим вимогам.

Зазначений недолік є суттєвим та позбавляє суд можливості здійснити розгляд подання та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Відтак, з врахуванням наведеного вище, зокрема того, що положеннями чинного законодавства не передбачено можливості приведення вироку суду у відповідність до закону, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Дніпровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідність з діючим законодавством стосовно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1