Справа № 199/3432/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання cлідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 25.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, встановлено, що 24.04.2017 року, близько 21:15 години ОСОБА_4 знаходився на території автозаправки «ОККО», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , побачив автомобіль марки «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_1 , всередині якого перебувала потерпіла ОСОБА_5 , поряд із якою на передньому пасажирському сидінні знаходилась сумка бежевого кольору. У цей момент ОСОБА_4 визначив сумку, як об`єкт свого злочинного посягання, та у якого виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , вчинено повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_4 , перебуваючи в той же час та в тому ж місці, діючи відкрито, своєю рукою через відкрите вікно пасажирських дверей проник в салон автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_1 , та шляхом ривка заволодів сумкою бежевого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 , всередині якої перебували: жіночий годинник Zenith International SA. СН-2400 Le Locle Suisse Art. 03.1230.4021/31.С546 No Мvt 223817, грошові кошти у сумі 1857 гривень та документи.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1857 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

25.04.2017 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952, правова кваліфікація ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кобулеті, Грузія, грузин, громадянин Грузії, має середню освіту, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаює за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

ОСОБА_4 у порядку ст. ст. 131, 208-211 КПК України винесено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, яке однак на даний час не вручено через ухилення останнього від органів досудового розслідування.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та є достатні дані, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом. Зазначене підтверджується тим, що підозрюваний оголошений в розшук Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за місцем мешкання не з`являється та місце його знаходження невідоме.

Розглянув клопотання, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).

Виходячи зі змісту ст. 94 КПК обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

За ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України врегульований порядок виклику слідчим, прокурором.

Відповідно до ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З огляду на вищенаведене, виклик ОСОБА_4 до слідчого в даному кримінальному провадженні мав відбуватися спочатку шляхом вручення повістки про виклик у спосіб, зазначений у ч. 1 ст. 135 КПК України (враховуючи, що зміст повістки визначений ст. 137 КПК України), з належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (ч. 1 ст. 136 КПК України), та встановленням поважності причин неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України).

Слідчому судді не було надано доказів на підтвердження дотримання з боку слідчого даного обов`язку.

Разом з тим, потребує врахуванню, що відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Наявність підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 ЦПК України, не доведена.

Водночас, потребує врахуванню, що відповідно до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, в тому числі, коли підозрюваного оголошено в розшук. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Згідно зі ст. 282 КПК України у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора.

Слідчі (розшукові) дії визначені та регламентовано порядок їх проведення главою 20 розділу ІІІ (досудове розслідування) КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій належать допити, пред`явлення особи чи речей для впізнання, пред`явлення трупа до впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, експертизи.

Зі змісту ч. 2 ст. 131 КПК України вбачається, що затримання особи та тримання під вартою є заходами забезпечення кримінального провадження.

За своїм змістом заходи забезпечення кримінального провадження не є слідчими (розшуковими) діями.

А тому, слідчий суддя вважає, що заходи забезпечення кримінального провадження не можуть бути застосовані у кримінальному провадженні, яке зупинене, оскільки такі дії суперечать вимогам ст. 280 КПК України.

Звернення до суду з клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слідчими (розшуковими) діями, спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У разі необхідності звернутися до слідчого судді з відповідними клопотаннями слідчий зобов`язаний відновити досудове розслідування.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).

Виходячи зі змісту ст. 94 КПК, обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши докази (матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), що належним чином не засвідчені, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору допустимості, достатності та взаємозв`язку, вважає, що надані докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про те, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже підстави, наведені для виправдання таких заходів (надання дозволу на затримання) уважати відповідними і достатніми неможливо.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 188, 189 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання cлідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1