УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2024 р. Справа №597/380/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисник адвокат - ОСОБА_7

захисника адвокат - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заліщики заяву подану обвинуваченим ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000079 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ч.2 ст.204 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заліщицького районного суду Тернопільської області знаходиться вказане кримінальне провадження №0000079 від 19.05.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204, ч.3 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав письмову заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 . В обґрунтування заявленого відводу обвинувачений вказує на те, що під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження, а точніше ще з моменту досудового розслідування, прокурор ОСОБА_3 порушив чи сприяв порушенню норм чинного законодавства України, зокрема ст.216 КПК України, не зупинив правопорушення, і тому виникла підстава відвести прокурора. Крім того, зазначив, що прокурор ОСОБА_3 , який процесуально супроводжував дане кримінальне провадження від його початку був обізнаний з усіма моментами проведення досудового розслідування та зміни підслідності, не реагував на порушення норм чинного законодавства України стосовно незаконної зміни підслідності, продовжував процесуально супроводжувати дане кримінальне провадження, не вжив законних заходів до припинення порушення норм чинного законодавства України і в нього виникли сумніви стосовно об`єктивності та упередженості вищевказаного прокурора у розгляді даного кримінального провадження. Крім того, в обґрунтування заяви про відвід прокурору, обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що прокурор ОСОБА_3 знаючи про порушення норм чинного законодавства України судом, стосовно виклику сторін судового процесу в судові засідання, не зупинив такі порушення Закону, а навпаки сприяв таким порушенням і використав їх для безпідставного та необґрунтованого обрання йому запобіжного заходу більш суворого ніж попередній.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали заяву про відвід.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід прокурора, просить відмовити у її задоволенні як безпідставно заявлену.

Дослідивши заяву про відвід прокурора, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд дійшов висновку, що заявлений відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 77 КПК України передбачені обставини, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведена норма кримінального процесуального закону містить у собі вичерпний перелік обставин, що виключають участь, зокрема прокурора у проведенні досудового розслідування кримінального провадження.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, який, згідно з ч. 5 вказаної статті, повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора, на існування яких посилається обвинувачений ОСОБА_4 і які підтримує його захисник - адвокат ОСОБА_7 , та бути підтвердженим відповідними доказами.

З практики ЄСПЛ вбачається, що особиста безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності, що презюмується, поки не надано доказів протилежного.

На думку суду, до встановлення наявності/відсутності упередженості прокурора необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на його безпосередню поведінку та надати оцінку реальним діям прокурора під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у його поведінці, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до учасників та зміни його складу.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 15 КПК України визначено, що прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36 КПК України).

У поданій заяві ставиться питання про відвід прокурору, оскільки останній ще з моменту досудового розслідування, порушив чи сприяв порушенню норм чинного законодавства України, зокрема ст.216 КПК України, не зупинив правопорушення, не реагував на порушення норм чинного законодавства України стосовно незаконної зміни підслідності, не зупинив порушення норм Закону судом стосовно виклику сторін судового процесу, а навпаки сприяв таким порушенням.

Дослідивши наведені аргументи, слід зазначити, що сумнів у неупередженості будь-якого учасника процесу повинен бути розумним та не ґрунтуватися на власних суб`єктивних міркуваннях і особистих відчуттях (припущеннях).

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід прокурора ОСОБА_3 , враховуючи зміст ст.77 КПК України та загальні критерії ЄСПЛ для визначення можливої упередженості учасників кримінального провадження, суд вважає, що обставини, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні відсутні. Незгода з процесуальними рішеннями прокурора не може бути підставою для відводу.

Заявлений обвинуваченим ОСОБА_4 відвід прокурору не містить жодних належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами КПК України, тобто обвинуваченим не наведено будь-яких даних, які б вказували на наявність підстав для відводу, передбаченого ст.77 КПК України.

За викладених підстав, суд дійшов висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено правових підстав, передбачених ст.77 КПК України для відводу прокурора.

Керуючись ст.ст. 7-83, 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відведення прокурора ОСОБА_3 від участі в кримінальному провадженні №0000079 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ч.2 ст.204 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_9