Справа № 366/2522/24
Провадження №1-кс/366/275/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Іванків клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000095, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2024 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене майно, а саме: 15 сіток крок вічка 50 мм довжиною 70 м, моторний човен з двигуном марки «SUZUKI 100» бортовий номер НОМЕР_1 , та свіжовиловлені водні біоресурси наступних видів: сом 1 екз., судак 12 екз., лящ 185 екз., карась сріблястий 72 екз., лин 1 екз., окунь звичайний 10 екз., білизна звичайна 7 екз., щука звичайна 1 екз., синець звичайний 5 екз., краснопірка - 78 екз., тараня 9 екз., які було незаконно добуто. 15 сіток крок вічка 50 мм. та моторний човен з двигуном марки «SUZUKI - 100» бортовий номер НОМЕР_1 ; свіжо виловлені водні біоресурси: сом 1 екз., судак - 12 екз., лящ 185 екз., карась сріблястий 72 екз., лин 1 екз., окунь звичайний- 10 екз., білизна звичайна 7 екз., щука звичайна 1 екз., синець звичайний - 5 екз., краснопірка 78 екз., тараня 9 екз., які було незаконно добуто залишити на зберігання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000095 від 15.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 року о 03 год 29 хв до чергової частини відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, по спец лінії 102 надійшло повідомлення від головного інспектора Управління авіації та поліції на воді ОСОБА_5 про те, що ним в ході природоохоронного рейду спільно із старшим інспектором з особливих доручень Управління ОСОБА_6 на водному плесі Київського водосховища поблизу с. Страхолісся Вишгородського району Київської області виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які займалися рибним добувним промислом, що спричинило шкоду навколишньому природному середовищу, з свіжовиловленими водними біоресурсами, а саме рибою наступних видів: сом - 1 екз., судак 12 екз., лящ 185екз., карась сріблястий 72 екз., лин 1 екз., окунь звичайний - 10 екз., білизна звичайна - 7 екз., щука звичайна 1 екз., синець звичайний 5 екз., краснопірка - 78 екз., тараня 9 екз., 15 сітками у зв`язці із жилки крок вічка 50 мм., що є знаряддям лову, а також моторний човен з двигуном марки «SUZUKI бортовий номер 36-77. 100»

Вказане повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за № 5125 від 15.08.2024 року, з попередньою кримінально-правовою кваліфікацією за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Під час реагування на повідомлення про вказане вище кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) працівниками поліції здійснено виїзд до с. Страхолісся Вишгородського району Київської області. 15.08.2024 року, в період часу з 08 години 05 хвилин по 08 години 17 хвилин, ДОП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань проведено огляд місця події на території за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду місця події було виявлено та вилучено 15 сіток у зв`язці із жилки крок вічка 50 мм, що є знаряддями лову водних біоресурсів, а також моторний човен з двигуном марки «SUZUKI - 100» бортовий номер НОМЕР_1 , та незаконно добуті водні біоресурси наступних видів: сом лящ 185 екз., карась сріблястий 72 екз., лин 1 екз., судак 12 екз., 1 екз., окунь звичайний 10 екз., білизна звичайна 7 екз., щука звичайна - 1 екз., синець звичайний 5 екз., краснопірка - 78 екз., тараня 9 екз., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , яка зобов`язалась належно зберігати за адресою: АДРЕСА_1 (рибоприймальний пункт ПП «РА-САН 2000».

15.08.2024 року о 13 год. 06 хв. відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань СД відділення № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході допиту у процесуальному статусі свідка ОСОБА_5 , головного інспектора Управління авіації та поліції на воді, встановлено, що 15.08.2024 року він в ході природоохоронного рейду спільно із старшим інспектором з особливих доручень Управління авіації та поліції на воді ОСОБА_6 здійснював патрулювання околиці с. Страхолісся Вишгородського району Київської області по водному плесу Київського водосховища. Близько 02 години 15.08.2024 року ними було виявлено човен, який рухався від села Страхолісся в бік водосховища, через деякий час вище вказаний човен повернувся на причал, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, підійшовши на службовому човні до вищевказаного човна, біля якого перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в човні було виявлено 15 сіток без відповідних передбачених правилами рибальства бірок із свіжовиловленими водними біоресурсами рибою. У зв`язку із обставинами, які свідчили про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення незаконного зайняття рибним добувним промислом, ним було прийнято рішення про повідомлення на лінію «102». Після приїзду слідчо- оперативної групи відділення поліції №1 (смт. Іванків) здійснено огляд виявлених біоресурсів, опис їх за видами.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 факт здійснення ними вилову риби підтвердили, пояснили, що здійснювали вилов так як працюють рибалками в ПП «РА - САН 2000».

Так, з метою встановлення розміру завданих навколишньому природному середовищу збитків, а також наявності факту видачі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів до Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області в порядку ст. 93 КПК України спрямовано запит. Крім цього, з метою встановлення, чи є шкода, завдана навколишньому природному середовищу, істотною в порядку ст. 93 КПК України спрямовано запит до Інституту рибного господарства НААН України.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у перевірці істинності здобутих відомостей, вилучених речових доказів шляхом проведення судових експертиз, слідчих та процесуальних дій, що буде неможливим у разі повернення тимчасово вилученого майна володільцю. У зв`язку із чим, прокурор звернувся до суду із даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Користувач майна в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту на вилучене майно, та просила повернути вилучене майно, зазначивши, що вилов риби здійснюється законно, в підтвердження надала докази.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК України покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас, КПК України встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу)); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного зайняття рибним добувним промислом, які суперечать інтересам ПП «РА-САН 2000» та оспорюють ся ними.

Представник користувача майна надали суду в якості доказів: договір оренди судна (ЯКИ 3677) від 01 лютого 2024 року, копію суднового білету Серії ЯКИ №3677, копію погодження РПП Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області.

Разом з тим, підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення нікому не оголошена.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що викладені у клопотанні прокурора доводи про необхідність накладення арешту на човен, сітки, рибу не знаходять свого підтвердження, оскільки під час розгляду справи в суді не доведена необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, збереження яких не є необхідною умовою проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання про накладення арешту на човен, рибу, сітки, та як в суді пояснив прокурор, вказане майно має значення речових доказів, так як являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували ці доводи сторони обвинувачення до клопотання та в суді не надано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи обставини кримінального провадження, оцінюючи дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи на предмет непропорційності та непомірності тягарю, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на сітки, човен та рибу, передбачені ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000095, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, у відповідності до вимог статті 309 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1