Номер справи 699/1014/24
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу та відмову у зміні запобіжного заходу

08 серпня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, подані у межах кримінального провадження №0000075 від 15 лютого 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року, на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Черкаської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 15 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.185 КК України.

23 липня 2024 року ухвалою суду у вказаному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суд м. Черкаси від 17 лютого 2024 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася під час досудового розслідування та судом під час підготовчого провадження і закінчується 02 вересня 2024 року. Закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо. На даний час ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу та при його продовженні, а також суд, при продовженні цього запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризики, передбачені п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Існування ризику переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 одразу після вчинення злочину втік та намагався знищити сліди кримінального правопорушення, тому враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може ухилитися від суду. Існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадження підтверджується тим, що під час досудового розслідування допитано його односельців, у тому числі близьких родичів, а тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності. Існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час не встановлено місцезнаходження всіх викрадених речей, а тому прокурор вважає, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може їх знищити, оскільки він повністю володіє інформацією про їх місцезнаходження. Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_6 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може зловживати процесуальними правами, що може виражатися у неявці за викликом суду, з метою затягування судового розгляду, а також невиконанні інших процесуальних обов`язків. За вказаних обставин, прокурор вважає, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У свою чергу, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні звернувся до суду з клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, в якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою суду від 05 липня 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02 вересня 2024 року включно, без права внесення застави. За спливом 30 днів з дня постановлення попередньої ухвали щодо запобіжного заходу виникла необхідність у вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт. Вказує, що в ОСОБА_6 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, пупкова грижа, правостороння пахова грижа. Тобто стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився, оскільки додалася гіпертонічна хвороба ІІ стадії. Крім того, ОСОБА_6 зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Тобто, обвинувачений має власне житло, в якому проживав до затримання, при цьому місце проживання співпадає з адресою реєстрації. Крім того, попередніми ухвалами було враховано наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, а саме односельців та близьких родичів, для підтвердження чи спростування даної обставини виникла необхідність в допиті в суді цих осіб. У даному випадку вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою. Крім того, на думку захисника, відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засідання підтримав клопотання свого захисника про зміну застосованого щодо нього запобіжного заходу на домашній арешт та заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив допитати як свідків родичів обвинуваченого, з метою встановлення наявності або відсутності ризику впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотань сторони захисту про допит свідків, з метою встановлення наявності або відсутності ризику впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, зміну застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт та просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Ухвалою суду постановленою на місці у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання захисника про допит свідків, а саме близьких родичів обвинуваченого, з метою встановлення наявності або відсутності ризик, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд, врахувавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для правильного вирішення заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було неодноразово продовження ухвалами слідчого судді цього ж суду під час досудового розслідування даного кримінального провадження, та судом під час проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, дія якого закінчується 02 вересня 2024 року.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у строк дії вказаного запобіжного заходу не є можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

Як встановлено судом, при застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу та неодноразового його продовження як слідчим суддею під час досудового розслідування даного кримінального провадження, так і судом під час проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він на той час підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час судового засідання судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його подальшому неодноразовому продовженні, не зменшилися, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати на даний час.

Під час судового засідання судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжче з яких, відповідно до вимог ч.4 ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочини, та за який згідно, санкції відповідної статті, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, внаслідок чого ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, однак не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, може переховування від суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, а також настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення йому покарання за вказане кримінальне правопорушення, яке пов`язане виключно з позбавленням волі, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, яким є його односельчани та близькі родичі, у тому числі й такі, що проживають за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 , та які на даний час судом не допитані. При цьому сам по собі факт проживання кількох свідків за тією ж адресою, за якою обвинувачений та його захисник просять тримати його під домашнім арештом, унеможливлює здійснення реального контролю, щодо недопущення спілкування обвинуваченого зі свідками з приводу обставин даного кримінального провадження, та як результат можливість подальшого «викривлення» відповідних у показаннях таких свідків під час допиту їх судом.

В свою чергу, потерпіла категорично заперечувала, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, та виявляла побоювання щодо можливого тиску з його боку по відношенню до неї.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим строк тримання під вартою, який закінчується 02 вересня 2024 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

При цьому, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 під час судового засідання, як на підставу застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не наведено жодної обставини, яка б свідчила про втрату актуальності вищевказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 стверджує, що стан здоров`я обвинуваченого погіршився, що, на його думку, підтверджується довідкою Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 30 липня 2024 року за №558-ЧК-24.

У довідці Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях, яка надана захисником обвинуваченого, зазначено, що ОСОБА_6 перебуває у Черкаському слідчому ізоляторі із 19 лютого 2024 року. За час перебування в установлені пройшов необхідні лабораторні та інструментальні обстеження з застосування телемедичного комплексу. Оглянутий лікарями Черкаської міської медичної частини. На даний час встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії. Пупкова грижа. Правостороння пахова грижа. Надані рекомендації. Отримує гіпотензивні препарати. Заплановано консультацію у лікаря хірурга та лікаря офтальмолога в закладах МОЗ. На даний час загальний стан задовільний, невідкладеної медичної допомоги чи госпіталізації на стаціонарне лікування не потребує.

Разом з тим, відповідно до довідки Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 30 травня 2024 року №437-ЧК-24, захворювання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про які йде мова у вищевказаній довідці від 30 липня 2024 року за №558-ЧК-24, були наявні в нього ще до застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому докази отримання будь-якої медичної допомоги внаслідок наявних захворювань до застосування до нього вказаного запобіжного захворювання, стороною захисту не надано.

При цьому, з огляду на викладені у вищевказаних довідках інформацію, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи під вартою, отримує належну медичну допомогу та лікарями не встановлено обставин, які б виключали його знаходження в місцях попереднього ув`язнення, внаслідок наявних у нього захворювань.

Сам по собі факт встановлення лікарями наявності у обвинуваченого захворювання «Гіпертонічна хвороба ІІ стадії», з урахуванням надання йому необхідної медичної допомоги в місці попереднього ув`язнення та відсутності доказів, які б свідчити про неможливість його утримання в місцях попереднього ув`язнення внаслідок такого захворювання, не може бути підставою для зміни застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність у обвинуваченого зареєстрованого та постійного місця проживання, де він проживає спільно з близькими родичами, які є свідками у даному кримінальному провадженні, жодним чином не зменшує ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність яких встановлена під час судового розгляду даного кримінального провадження, та навпаки вказує на існування реального ризику здійснення впливу обвинуваченого на показання таких свідків, шляхом необмеженого спілкування зі свідками з приводу відповідних обставин, до їх допиту судом.

За вказаних обставин, клопотання захисника обвинуваченого про зміну застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, який, з урахуванням встановлених під час судового ризиків, передбачених ст.177 КПК України, об`єктивно не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, є необґрунтованим, внаслідок чого до задоволення не підлягає.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людей, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.177, 178, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб, тобто до 06 жовтня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, виключно в частині продовження строку запобіжного заходу.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 12 годині 00 хвилин 09 серпня 2024 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3