ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1517/24 Справа № 932/6329/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002590 від 24 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002590, та накладено арешт на майно, що було вилучене під час огляду ділянки місцевості, яка розташована на проїжджій частині вул. Набережної Перемоги у м. Дніпрі, навпроти будинку №40 (ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), а саме на автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 ; 2 гільзи з пошкодженим капсулем; сферичну кулю з чорного полімерного матеріалу; марлевий тампон; 14 патронів з маркуванням «НОМЕР_3» 9 ОСОБА_11 ; 2 ножі, розкладний та канцелярський; газовий балончик; травматичний пістолет із маркуванням «НОМЕР_2», шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування. Зазначив, що в частині клопотання щодо арешту мотоцикла не наведено жодного доводу про те, що транспортний засіб відповідають ознакам речових доказів, що мають будь-яке відношення до кримінального провадження, а також що існує хоча б якась із обставин, визначних абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України. Звернув увагу на те, що речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події, на які слідчий просить накласти арешт, зокрема: 1 липку стрічку, на яку відкопійовано папілярні візерунки, вилучені з поверхні пістолету, з огляду на вимоги статті 170 КПК України, в сукупності з приписами ст. 190 ЦК України, не є майном, тому в частині накладення арешту на ці речі клопотання є безпідставним.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 , не відповідає вимогам КПК України. Зазначає, що ні в повідомленні про підозру, ні в матеріалах клопотання слідчого не зазначено, яке відношення вилучений автомобіль має до обставин кримінального правопорушення. Вказує на те, що вказаний автомобіль не підпадає під ознаки речового доказу, передбаченого ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна та її представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно накладення арешту на 2 гільзи з пошкодженим капсулем; сферичну кулю з чорного полімерного матеріалу; марлевий тампон; 14 патронів з маркуванням «НОМЕР_3» 9 ОСОБА_11 ; 2 ножі, розкладний та канцелярський; газовий балончик; травматичний пістолет із маркуванням «НОМЕР_2», адвокатом в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіряючи доводи адвоката ОСОБА_8 щодо незаконності накладення арешту на

автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 , слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002590 від 24 липня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за фактом повідомлення зі спец. лінії "102" про те, що 24 липня 2024 року приблизно о 21.00 годині водій автомобіля марки BMW, державний номер НОМЕР_1 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_12

24 липня 2024 року в ході проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована на проїжджій частині АДРЕСА_1 , навпроти будинку АДРЕСА_2 , а саму у третій полосі для руху транспортних засобів у бік ж/м Перемоги-2 у м.Дніпрі виявлено та вилучено, в тому числі автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 25 липня 2024 року вилучений автомобіль було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0002590.

На переконання апеляційного суду вилучений автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховуванню, пошкодженню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, передачі майна.

Враховуючи те, що вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначене майно шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження.

Що стосується посилань адвоката ОСОБА_8 на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучений автомобіль, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучене під час огляду ділянки місцевості, яка розташована на проїжджій частині вул. Набережної Перемоги у м.Дніпрі, навпроти будинку №40 (ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), а саме на автомобіль марки BMW, державний номер НОМЕР_1 ; 2 гільзи з пошкодженим капсулем; сферичну кулю з чорного полімерного матеріалу; марлевий тампон; 14 патронів з маркуванням «НОМЕР_3» 9 ОСОБА_11 ; 2 ножі, розкладний та канцелярський; газовий балончик; травматичний пістолет із маркуванням «НОМЕР_2», шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4