справа № 208/8397/24
№ провадження 1-кс/208/1475/24
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР №0001096 від 27.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.03.2011р. Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 3 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

- 25.07.2012р. Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190, ч. 3. ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.04.2015р. по відбуттю терміну покарання.

- 17.12.2015р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Баглійського р/с м. Дніпродзержинська від 26.01.2016р. на підставі ст. 72 ч. 5 КК України залік з 03.07.2015 по 18.01.2016р. Звільнений з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області 18.12.2018р. по відбуттю терміну покарання.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 27.08.2024, приблизно

о 01.00 год., (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходився у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де перебував також малознайомий ОСОБА_7 . Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 склалися взаємні неприязні відносини та стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто на умисне вбивство останнього. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , перебуваючи 27.08.2024, приблизно о 01.00 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), у приміщені будинку АДРЕСА_3 , тримаючи в руках дерев`яний предмет, схожий на дошку, та діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів дерев`яним предметом, схожим на дошку, в область голови людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, розташувавшись навпроти ОСОБА_7 , та застосовуючи достатню м`язову силу, наніс останньому вищевказаним предметом чисельні удари в область голови.У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді розтрощення інших частин голови, від яких 27.08.2024 настала його смерть.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27 серпня 2024 року ОСОБА_6 було затримано на підставі ст..208 КПК України та того ж дня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.115 КК України.

Таким чином останній повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події,

-речовими доказами,

-показаннями підозрюваного ОСОБА_6 ,

-показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

-іншими доказами в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

?переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваному ОСОБА_6 , інкриміновано ОСОБЛИВО ТЯЖКИЙ злочин, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, постійно порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, що вказує на те, що підозрюваний

ОСОБА_6 , й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України; окрім цього слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи, та утриманців на своєму утриманні, що свідчить про те, що останній в будь-який момент залишити межі міста та області з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

?вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська вже перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину ч. 2 ст. 121 КК України, існує об`єктивні підстави вважати наявним ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, у т.ч. і проти життя та здоров`я особи).

?Впливати на свідків злочину, (підозрюваний ОСОБА_6 особисто знайомий з деякими свідками а отже, в цілях уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на них з метою викривлення показань на свою користь.)

На думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, речовими доказами, характеризуючими даними на особу підозрюваного, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання, не оспорюючи фактичні данні викладені у клопотанні та підозрі, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що працює неофіційно та зможе себе утримувати..

Захисник ОСОБА_5 просив частково задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 27.08.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0001096 від 27.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким, а саме: витягу з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, показами потерпілої особи, свідків, протоколами впізнання особи, та іншими доказами з їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 7 до 15 років, тобто реальне покарання,

Посилання сторони захисту наможливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, а саме домашньому арешті, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, але як встановлено під час розгляду клопотання, осіб які б заявили намір про його утримання під час перебування на домашньому арешті стороною захисту не підтверджено, що виключає необхідність покладення такого обов`язку на осіб, які не надали такої згоди, а також виключає можливість забезпечення перебування підозрюваного на цілодобовому домашньому арешті своїх життєвих потреб (придбання їжі, ліків, тощо), а також те, що до підозрюваного на даний час вже застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні, що не завадило останньому скоїти інше кримінальне правопорушення, що виключає можливість забезпечення дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, так як ризик скоєння іншого кримінального правопорушення оцінюється як реальний.

Також, слідчий суддя враховуючи характеризуючи данні на підозрюваного, вважає доведеними ризики заявлені прокурором як можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення вини, так і можливого впливу на свідків, так як їх покази під час розгляду кримінального провадження сприймаються судом безпосередньо.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, --

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, на строк до 25 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1