Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/359/24
Провадження № 1-в/553/302/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, а саме нерухомого майна квартири загальною площею 59,7 кв.м житловою площею: 31, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності їй, як дружині ОСОБА_3 .

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд зазначає про наступне.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до вимог ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд вирішує питання, в тому числі й про застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, до кола яких належить арешт майна.

Згідно ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як встановлено судом, на розгляді Ленінського районного суду м. Полтави знаходилось кримінальне провадження № 0000154 від 29.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Вироком колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 11.04.2024, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст.111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного майна; за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.3 ст.436-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією частини всього належного майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим остаточно ОСОБА_3 визначено покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Одночасно судом було вирішено питання про заходи забезпечення, скасовано арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.03.2023, на майно ОСОБА_3 вилучене в ході обшуку, арешт на нерухоме майно не скасувався.

Таким чином питання щодо застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна вирішено судом під час ухвалення рішення, яким закінчився судовий розгляд.

Звертаючись до суду ОСОБА_2 прохає скасувати арешт нерухомого майна квартири загальною площею 59,7 кв.м житловою площею: 31, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності їй, як дружині ОСОБА_3 .

Однак, з приєднаних до матеріалів клопотання відомостей, вбачається що одноосібним власником цього майна, з розміром частки 1, є ОСОБА_3 , а вказана квартира належить останньому на підставі свідоцтва про право власності від 13.01.2015.

Таким чином, в розумінні ст. 174 ЦПК України заявником не було надано доказів, що вона є власником майна, на яке накладено арешт, й відповідно наділена правом на звернення до суду в порядку кримінального процесуального Закону із питанням про скасування такого арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.174,537,539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні повернути заявниці.

Копію ухвали разом з клопотанням та доданими до нього матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1