Справа 288/1065/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 16 квітня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, непрацюючий - пенсіонер, громадянина України, українця, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проводженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 16 квітня 2024 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, незважаючи на те, що указом Президента України №64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України та у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, який затверджено 08.11.2023 Верховною Радою України, правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року) та в подальшому Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, який затверджено 06.02.2024 Верховною Радою України, правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години ЗО хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто до 14 травня 2024 року), 15 квітня 2024 року о 07 год. 42 хв. ОСОБА_4 проходив по вулиці поруч із приміщенням магазину «Обжора», який розміщений по АДРЕСА_2

та помітив, що на велосипедній стоянці, поруч із магазином без будь-яких засобів кріплення знаходиться велосипед торговельної марки «Ardis» моделі «Либідь», бордового кольору. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 перебуваючи поруч з приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений по АДРЕСА_2 15.04.2024 о 07 год. 46 хв., впевнився у непомітності своїх дій для інших осіб, підійшов до велосипедної стоянки поруч із приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений по АДРЕСА_2 , та шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав велосипед торговельної марки «Ardis» моделі «Либідь». Вартістю, відповідно висновку експерта № СЕ-19/106-24/6068-ТВ від 19.04.2024, 2221 грн. 67 коп., який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після того ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

Також, 15.04.2024 близько 11 год. 47 хв. ОСОБА_4 проходив по АДРЕСА_2 та помітив, що на велосипедній стоянці, без будь-яких засобів кріплення знаходиться велосипед торговельної марки «Totem» моделі «comfort». В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вказаного числа та у вказаний час та місці впевнився у непомітності своїх дій для інших осіб, підійшов до велосипедної стоянки поруч із приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений по АДРЕСА_2 , та шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, повторно викрав велосипед торговельної марки «Totem» моделі «comfort». Вартістю, відповідно висновку експерта № СЕ-19/106-24/6065-ТВ від 22.04.2024, 2605 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Після того ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 надав суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна

та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП.

Обвинувачений клопотання підтримав, підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за діяння, яке вміняється йому у вину в даному кримінальному провадженні, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст.51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у його вчиненні визнав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо поданого клопотання.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до обвинувального акту від 29 квітня 2024 року по кримінальному провадженню №№ 0000054 від 16 квітня 2024 року, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного часу, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення, становила 2221 гривня 67 копійок, що підтверджується висновками товарознавчої експертизи.

Відповідно до положень ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як викрадення чужого майна, оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як крадіжка, відповідальність за вчинення якої передбачена ст.185 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 гривень.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як таємне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 09.08.2024 року не перевищує розміру 3028 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст.284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст.284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував, наслідки такого закриття йому роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченою діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_4 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали відповідному органу поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Щодо розподілу процесуальних витрат. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

По даному кримінальному провадженню витрати на проведення експертиз становлять 3029 гривень 12 копійок:

- проведення товарознавчої експертизи, вартістю 1514 грн. 56 коп. (висновок експерта № 19/106-24/6068-ТВ від 19.04.2024);

- проведення товарознавчої експертизи, вартістю 1514 грн. 56 коп. (висновок експерта № 19/106-24/6065-ТВ від 22.04.2024), які відповідно до ст. ст. 118,122,124 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази: велосипед торговельної марки «Totem» моделі «comfort», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , необхідно залишити потерпілій ОСОБА_8 , велосипед торговельної марки «Ardis» моделі «Либідь», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілій ОСОБА_6 , та оптичний диск «DVD - R» торговельної марки «Нр» із написом «CMDR4,7G-CFMWM03-6865 65LA0422», на якому наявні відеозаписи із камер відеоспостереження мережі «Безпечне місто», розміщених по АДРЕСА_2 , який долучено до матеріалів кримінального провадження, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04.04.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Строк його застосування закінчився 29.06.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 288, 314, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 16 квітня 2024 року, закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави (на рахунок: Одержувач: ГУК у Жит.Обл./Тг м. Житомир/ 24060300; Банк одержувача: Казначейство України; Код за ЄДРПОУ: 37976485; Розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 ; Код класифікації доходів бюджету - 24060300) витрати за проведення судових експертиз: № 19/106-24/6068-ТВ від 19.04.2024 № 19/106-24/6065-ТВ від 22.04.2024, в розмірі 3029 гривень 12 копійок.

Речові докази: велосипед торговельної марки «Totem» моделі «comfort», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити потерпілій ОСОБА_8 ;

велосипед торговельної марки «Ardis» моделі «Либідь», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

оптичний диск «DVD - R» торговельної марки «Нр» із написом «CMDR4,7G-CFMWM03-6865 65LA0422», на якому наявні відеозаписи із камер відеоспостереження мережі «Безпечне місто», розміщених по АДРЕСА_2 , який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1