ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1215/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 642/6527/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001541 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року клопотання слідчого задоволено, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: до 07.12.2024 включно, визначити суму застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, при внесенні якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами. Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді. В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що у квартирі, де було проведено огляд, раніше проживав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Огляд у квартирі проведено без дозволу ОСОБА_10 , хоча він там вже як рік проживав. Дозвіл на огляд було отримано лише у власниці квартири, а не у орендаря ОСОБА_11 . Крім того, на час огляду та затримання ОСОБА_12 був діючим головним інспектором Харківської митниці, стосовно якого можуть проводити розслідування тільки працівники Державного бюро розслідувань. За таких обставин, докази здобуті незаконним шляхом, неуповноваженими особами, тому не є вагомими під час розгляду клопотання про тримання під вартою. Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 з технічних причин не зміг вийти на відеозв`язок із Харківським апеляційним судом, однак в телефонному режимі повідомив секретарю судового засідання, що не заперечує проти розгляду його апеляційної скарги без його участі. Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не прибув. Відповідно до частини 6 статті 336 КПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання. Враховуючи, що в апеляційній скарзі питання про погіршення становища підозрюваного не ставиться, а участь захисника не є обов`язковою, неявка учасників не перешкоджає апеляційному розгляду. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001541 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. 09.10.2024 о 17 год. 10 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України. 09.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. Захисник посилається на те, що докази здобуті незаконним шляхом та неуповноваженим на це органом, що є суттєвим під час розгляду клопотання про тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції зазначає, що надання оцінки зібраним доказам з точки зору їх допустимості є передчасним, оскільки це є завданням судового розгляду у випадку закінчення досудового розслідування шляхом складання та направлення обвинувального акту до суду. Саме суд першої інстанції має перевірити законність проведених слідчих дій, та у випадку наявності процесуальних порушень визначити чи є вони істотними. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевіряє наявність обгрунтованої підозри. Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Враховуючи зміст повідомленої ОСОБА_6 підозри, тяжкість інкримінованого злочину, дані про його особу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Щодо визначеного слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави колегія суддів вважає, що він відповідає тяжкості вчиненого, не є максимальним з огляду на тяжкість злочину та про який просив підозрюваний у судовому засіданні. Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави порівняно із триманням під вартою, є більш м`яким.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.10.2024 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: