Справа № 635/6657/21
Провадження № 1-кп/635/493/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 пред`явлено наступне обвинувачення: «14 липня 2021 року у період часу з 09:00 по 14:00 години, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно та незаконно, через хвіртку проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , звідки таємно викрав належне потерпілому майно, яке знаходилося на території домоволодіння біля входу в приміщення будинку, а саме металеві арматури в кількості 25 шт., довжиною 1,5 м., діаметром 12 мм., вартість яких, згідно висновку судового експерта за результатами товарознавчої експертизи №114 від 06.08.2021, становить - 555 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим майном, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму - 555 гривень 00 копійок.»

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на втрату наразі чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність цих діянь та заяву потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння. Крім того, повідомив, що не вважає порушеними свої права на недоторканість житла чи іншого домоволодіння у вказаному кримінальному провадженні, із заявою про вчинення кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у порядку приватного обвинувачення до правоохоронних органів не завертався та звертатись не має наміру, проти перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч.3 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 162 КК України заперечує. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд зазначає про таке.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за нею встановлена за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

За первісно складеним та затвердженим прокурором обвинувальним актом вказані вище дії ОСОБА_4 відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон №3886-IX), яким положення ст.51 КУпАП викладено у новій редакції та зокрема встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також згідно чинної наразі редакції ст.51 КУпАП відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Відповідно до приписів п.5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вимог ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.4 КК України закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно приписів ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке вчинене 14.07.2021 за епізодом стосовно таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна становить 555,00 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи те, що вказана вартість за обвинуваченням у таємному викраденні ОСОБА_4 чужого майна є меншою за відповідні розміри, з яких на момент вчинення цих злочинів відповідно до згадуваних положень Закону №3886-IX та Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки, суд вважає, що з огляду на передбачений приписами ст.58 Конституції України та ст.5 КК України принцип зворотної дії в часі закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння, дане кримінальне провадження, за власної згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягає закриттю, як таке, що з урахуванням наведеного вище не підпадає наразі під кримінально каране суспільно небезпечне діяння, передбачене Особливою частиною Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність цього діяння раніше, а тому відповідне клопотання підлягає задоволенню.

Закриття кримінального провадження з підстав декріміналізації суспільно небезпечного діяння не передбачає вирішення питань розподілу процесуальних витрат, зокрема щодо залучення експертів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.58 Конституції України, ст.3-5 КК України, ст.284, 318, 350, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Речові докази: металеві арматури в кількості 25 шт., довжиною 1,5 м, діаметром 12 мм, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання ухвалою законної сили, залишити власнику - ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1