ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 13.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, курсанта ІНФОРМАЦІЯ_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення.

З обвинувального акта слідує, що 16.07.2021 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 182 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2, призначено курсантом ІНФОРМАЦІЯ_14, поставлено на всі види забезпечення.

У цій же ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив (навчання) військову службу курсант ІНФОРМАЦІЯ_15 солдат ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтями 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - життя і службова діяльність Статут) передбачено, що повсякденне військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують Постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Відповідно до ст. 11, 16 Статуту передбачено, що кожен військовослужбовець повинен: бути дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. ст. 127, 128 Статуту солдат у мирний і військовий час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Крім того, солдат зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.

Статтями 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно з абз. 1 п. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, застосуванню фізичної сили, вогнепальної та холодної зброї, якщо дозволяють обставини, мають передувати попередження про намір їх використання. Без попередження фізичну силу, зброю можуть застосовувати у разі виникнення загрози життю або здоров`ю військовослужбовців, нападу на чатового, на об`єкти, які охороняють, вартове приміщення або зміну, що прямує до постів (з постів).

Відповідно до п. п. 52, 54 «Настанови зі стрілецької справи (5,45-мм автомати Калашникова (АК-74, АКС-74, АК-74Н, АКС-74Н) та 5,45-мм ручні кулемети Калашникова (РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н))», розробленої ІНФОРМАЦІЯ_3 та затвердженої наказом Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_16 у 2004 році, автомат зберігається завжди розрядженим, при цьому магазин від`єднаний, багнет знято, курок спущено, перевідник на запобіжнику, хомутик прицілу встановлено на поділку «1». Автомат знімається із запобіжника лише перед заряджанням і перед стрільбою. Під час пересування на автомобілях і бронетранспортерах автомат (кулемет) тримати між колінами прямовисно.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено до 26.04.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та до 25.05.2022 на підставі Указу Президента України від 22.04.2022 № 259/2022, та який в подальшому неодноразово продовжувався і діє по теперішній час.

24.02.2022 солдату ОСОБА_6 видано вогнепальну зброю автомат АК-74 № НОМЕР_1 , калібру 5,45 мм, та набої калібру 5,45 мм у кількості 120 штук з правом носіння зброї та боєприпасів на період воєнного стану. Водночас, солдат ОСОБА_6 будучи обізнаним з технічними властивостями автомата АК-74, серійний номер № НОМЕР_1 , калібру 5,45 мм, отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження з вказаним видом зброї, неодноразово проходивши інструктаж щодо її використання та застосування, із злочинною недбалістю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, усупереч вищевказаних вимог законодавства, порушив правила поводження зі зброєю, що спричинило смерть потерпілому солдату ОСОБА_8 за наступних обставин.

27.02.2022 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.05.2022 № 45 солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_6 включено до складу ІНФОРМАЦІЯ_17.

27.02.2022 на підставі бойового розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України № 39/304/108/19ПУ особовий склад НОМЕР_2 зведеного стрілецького батальйону вибув у розпорядження командувача ІНФОРМАЦІЯ_16 з метою виконання службових (бойових) завдань У місті Фастів Київської області.

Так, 09.03.2022, приблизно о 11 год. 30 хв., в актовому залі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де курсанти 2 зведеного стрілецького батальйону здійснювали чищення зброї, солдат ОСОБА_6 , будучи обізнаним з технічними властивостями автомата АК-74 № НОМЕР_1 , калібру 5,45 мм, у порушення правил поводження із ним, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити їх настання, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, у порушення ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абз. 1 п. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, п. п. 52, 54 «Настанови зі стрілецької справи (5,45-мм автомати Калашникова (АК-74, АКС-74, АК-74Н, АКС-74Н) та 5,45- мм ручні кулемети Калашникова (РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н))», розробленої ІНФОРМАЦІЯ_3 та затвердженої наказом Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_16 у 2004 році, помилково вважаючи, що магазин з набоями не приєднаний до закріпленого за ним АК-74 № НОМЕР_1 , перемкнув запобіжник у положення «Вогонь», звівши затвор, подав патрон у патронник, після чого, навівши вказаний вище автомат у бік солдата ОСОБА_8 , який також перебував у вказаному вище актовому залі, здійснив один постріл у бік останнього, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового проникаючого поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та хребта, яке виникло від дії пострілу з вогнепальної зброї, що спричинило ІНФОРМАЦІЯ_18 потерпілому ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Доводи сторони обвинувачення.

Загальна правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 14 січня 2023 року старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_9 і затверджений того ж дня прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 .

Водночас, за наслідками судового розгляду прокурор зауважив, що ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, докази, надані суду стороною обвинувачення доводять вину обвинуваченого у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, а встановлені під час судового розгляду фактичні дані підтверджують висунуте ОСОБА_6 обвинувачення.

Показання потерпілого та доводи його представника.

ОСОБА_4 в судовому засіданні надав наступні покази, що його син ОСОБА_10 під час телефонної розмови після події сказав, що постріл відбувся під час чистки зброї, при цьому наголосив на тому, що ОСОБА_6 його навмисно розстріляв.

Позиція потерпілого зводиться до того, що в діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вчинення навмисного вбивства або склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, представник потерпілого вказав, що визнання вини ОСОБА_6 є суперечливим, оскільки вину він визнав формально, не даючи жодних показів у судовому засіданні, розуміючи що, на слідчому експерименті сказав неправду з метою уникнення відповідальності та приховання дійсних обставин справи. ОСОБА_6 під час досудового розслідування фактично не сприяв розслідуванню, надав неправдиві пояснення з метою спаплюжити реальні обставини справи та приховати реальні мотиви.

Показання обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та згідно ст. 63 Конституції України, відмовився надавати покази.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_6 під час виступу в судових дебатах та під час проголошення останнього слова зазначив, що ніякого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, а тим більше на спричинення смерті чи вбивство ОСОБА_11 у нього не було і не могло бути. Подія сталась через його хвилювання, необережність та неуважність, внаслідок яких від припустився помилки по черговості та алгоритмі дій, які передбачені при збірці автомата ОСОБА_12 .

Доводи сторони захисту.

Захисник ОСОБА_7 просив врахувати повне та беззаперечне визнання вини його підзахисним та щире каяття.

ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Відповідно до положень ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел.

Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року, у справі №154/3213/16).

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України).

ПОКАЗАННЯ:

Відповідно до ч.1 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

В цій справі, особи, вказані в ч.1 ст.95 КПК України, щодо обставин кримінального провадження навели такі відомості, як-то:

Показання свідків

Будучи допитаними у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст.352 КПК України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки вказали наступне:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав суду наступні показання, що він старший викладач в ІНФОРМАЦІЯ_19, при трагедії, яка сталася не був присутній, про подію йому доповіли по телефону і він відразу доповів командиру батальйону ОСОБА_32. Відразу прибув на місце, потерпілого виносили до машини швидкої медичної допомоги, потерпілий був при свідомості, про конфлікти між курсантами не чув, під час чищення зброї всі почули постріл і побачили, що пуля потрапила в потерпілого, коли прибув відразу надали першу медичну допомогу, викликали офіцера, гільзу знайшов особисто в присутності ОСОБА_15 . ОСОБА_16 контролював все, що відбувалося в лікарні, пояснень потерпілий ніяких не передавав. Зброю отримали у м. Львові, у Фастові розмістилися у приміщенні школи, розміщення курсантів було у різних приміщеннях, курсанти ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розміщені були в одному приміщенні на другому поверсі. Свідок зазначив, що на його думку, це був ненавмисний постріл. В той день здійснював фото фіксацію, спілкувався з ОСОБА_17 і він йому пояснив, що перебував в приміщенні і почув постріл, побачив, що куля влучила в ОСОБА_18 . Спеціальних приміщень для чищення зброї не має. Кулю знайшов, вона знаходилася в стільчику, її замотали у файл і потім через деякий час передав слідчому. Охарактеризувати курсантів не може, так як лише працює з ними нетривалий час.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав суду наступні показання, що він навчається в академії на третьому курсі, з обвинуваченим перебуває в добрих відносинах, з потерпілим перебував в дружніх відносинах, що був конфлікт між обвинуваченим та потерпілим ніколи не чув. Показав, що вони (курсанти) приїхали до школи, були на тренуванні, в актовому залі проводили чистку зброю. ОСОБА_17 проводив інструктаж та оголосив порядок чистки зброї. Коли вже дочистив зброю, почув постріл, повернувся і побачив, як ОСОБА_20 підбіг до ОСОБА_21 і забрав зброю, моменту пострілу не бачив. Курсанти сиділи навмання, ОСОБА_21 сидів від нього далеко, через три ряди, хто сидів за ОСОБА_21 не знає, точного розташування курсантів не пам`ятає. Коли здійснюється чистка зброї залишати зброю заборонено, якщо треба вийти, то потрібно брати дозвіл у старшого. Про те, що ОСОБА_21 доповідав про закінчення чистки зброї не чув. Після пострілу ніхто нічого не зрозумів, ОСОБА_17 запитав хто стріляв, ОСОБА_18 сидів блідий і сказав, що йому погано, не відчуває ніг. На думку свідка у ОСОБА_21 мотивів вбивати не було, це був необережний вчинок, про непорозуміння між ними не чув і не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав суду наступні показання, що він курсант академії, у м. Фастів приїхали у лютому 2022, спочатку в ліцей, потім переїхали в школу. Щодо події вказав, що під час чищення зброї він перебував на останньому ряду, зліва попереду від нього був ОСОБА_21 , перед ним сидів ОСОБА_18 . Під час пострілу був зосереджений на зброї, почув постріл, не відразу зрозумів хто здійснив постріл. ОСОБА_6 розгубився, щось бормотав, свідок зазначив, що відштовхнув його і розрядив зброю, патрон був в патроннику. Після пострілу командир по рації викликав медиків, медики дуже швидко прибігли, оглянули та тампонували рану і зразу ж ОСОБА_18 винесли, ОСОБА_18 кричав: «Нога», ОСОБА_6 щось бормотів. На думку свідка це був ненавмисний постріл, між ОСОБА_18 та ОСОБА_21 конфліктів не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав суду наступні показання, що являється курсантом академії, з обвинуваченим навчається в одній групі з 2021 року, з потерпілим не був у близьких стосунках. Перші набої та зброю видали нам ще у м. Львів. На той момент у м. Фастів командиром взводу був ОСОБА_17 . Перед чисткою капітан ОСОБА_17 провів інструктаж. Після того як відбувся постріл підбіг до ОСОБА_18 , він сказав, що поранений, ззаду стояв ОСОБА_21 і був в шоці, сказав що напевно це він здійснив постріл. Автомат лежав на колінах, між ОСОБА_21 та ОСОБА_18 хтось сидів одна чи дві людини. Коли підійшов до ОСОБА_18 то його трусило, та він сказав, що не відчуває ніг. ОСОБА_6 був сам в шоці і не заперечував, що це зробив він. Після цього ОСОБА_18 забрали лікарі досить швидко і сказали всім вийти з приміщення, солдат ОСОБА_22 підбіг до ОСОБА_21 та розрядив автомат. Про конфлікт між обвинуваченим та потерпілим нічого не відомо, особисто не бачив спілкування ОСОБА_21 з ОСОБА_18 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надав суду наступні показання, що він навчається в академії і є командиром відділення. Був у першій роті, а ОСОБА_18 та ОСОБА_21 перебували у другій роті. На час події знаходився в іншому приміщенні. Про подію дізнався вже коли приїхала швидка допомога, потім йому розповіли, що стався нещасний випадок, поранено ОСОБА_18 . Також сказали, що постріл здійснив ОСОБА_21 . Яка була швидка не пам`ятає і навіть кого поранено не знав, про це йому розповіли потім. ОСОБА_6 просто знає, а з ОСОБА_18 був другом, ОСОБА_18 був дуже скромний, добрий, знає потерпілого тільки з прекрасної сторони.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав суду наступні показання, що він є курсантом академії. В той день під час чистки зброї, яка проводилася в присутності ОСОБА_17 , він сидів на правому крайньому ряді, ОСОБА_21 сидів на другому ряді, ОСОБА_18 на першому, біля них сиділи ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_17 , вони всі сиділи спереду. Після пострілу встав і підняв голову та не зрозумів хто стріляв. ОСОБА_6 сказав: « Наче це я стріляв». Чистку зброї проводили під керівництвом ОСОБА_17 , він проводив інструктаж. Через події в країні всі переживали, тому вважає, що це сталось випадково. ОСОБА_6 зробив контрольний спуск, чому ОСОБА_21 дістав патрон з патронника не знає, думає, що він перше під`єднав магазин, а потім зробив контрольний спуск. Під час чистки зброї ОСОБА_21 весь час сидів. Після того як вийшов з приміщення більше нічого не бачив. До ОСОБА_18 в лікарню не їздив. На думку свідка, між ОСОБА_18 та ОСОБА_21 конфлікту не було і мотиву у ОСОБА_21 не було. Що між ОСОБА_18 та ОСОБА_21 були конфлікти не чув. Свідок зазначив, що дійсно ОСОБА_21 допустив помилку під час чистки зброї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 надав суду наступні показання, що він командир стрілецького взводу, ОСОБА_21 та ОСОБА_18 його підлеглі. Перед чисткою зброї проводив інструктаж, вони перевіряли наявність чи відсутність патрона в патроннику, всі курсанти відповіли про відсутність. Після пострілу ОСОБА_22 відібрав зброю у ОСОБА_21 . ОСОБА_21 сам сказав, що постріл здійснив він. Сказав це під час евакуації ОСОБА_18 , в бік ОСОБА_31 нічого не висловлював, до нього не звертався. Про конфлікти між обвинуваченим та потерпілим не чув. Мотиву у ОСОБА_21 стріляти в ОСОБА_18 не було, це випадковість. Дійсно ОСОБА_21 допустив порушення: не можна було приєднувати магазин, коли здійснюється контрольний спуск, потрібно було не приєднувати магазин, а здійснити контрольний спуск, а другим порушенням стало те, що контрольний спуск потрібно було здійснити вгору або в металеву споруду, а він цього не зробив. Як ОСОБА_21 направив автомат на ОСОБА_18 не бачив. Після пострілу хотів зрозуміти хто здійснив постріл, у курсантів почалася паніка, ОСОБА_18 сказав, що в нього влучили. Після цього доповів майору по телефону і запитав які подальші дії. Майор сказав, щоб я займався взводом. Сам процес евакуації ОСОБА_18 не бачив, хто викликав швидку не знає. Всіх заспокоював, так як була паніка у курсантів. Коли вияснили хто здійснив постріл, ОСОБА_21 сказав: «Напевно я». Станом ОСОБА_18 цікавився через медичну лінію, спочатку телефонував матері ОСОБА_18 , потім і батьку, відкрив рахунок для збору коштів на лікування, передав карточку з зібраними коштами батькам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 надав суду наступні показання, що майор ОСОБА_33 зателефонував йому і повідомив, що курсант ОСОБА_21 випадково вистрелив і попав в курсанта ОСОБА_18 , постріл був випадковим, доповідей про конфлікти між курсантами йому не було. В мої обов`язки не входило викликати правоохоронні органи, під час бойових дій лінія «102» не працювала. Телефони були виключені у всього особового складу, щоб не було скупчення. На момент події виконував обов`язки командира батальйону, під час події був в місті Фастів, коли доповіли про подію, в цей час швидка повезла ОСОБА_10 до лікарні. Начальник медичної частини перебував в лікарні і все йому доповідав, тримав все на контролі. На протязі дня заходив в пустий актовий зал, йому показали все, що відбулося, де сидів ОСОБА_21 , де сидів ОСОБА_10 . ОСОБА_33 сказав, що це нещасний випадок. Саме з цими курсантами особисто знайомий не був. Працюю з викладацьким персоналом. Службове розслідування відбувалося в академії, від нього відібрали пояснення. Сумнівів, що постріл був не випадковий не було.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням представника потерпілого свідок ОСОБА_34 надала суду наступні показання, що є матір`ю загиблого ОСОБА_35 . Деякий час він не виходив на зв`язок, а коли зателефонував то сказав, що його поранено. Лікар повідомив, що в ОСОБА_10 стабільний важкий стан, телефон у нього забрали. По телефону син сказав, що в нього вистрелив ОСОБА_21 . До 23 числа ми спілкувалися з ним, телефонував з чужих телефонів кожного дня, говорив, що йому погано і щоб ми забрали його додому. Волонтер потім повідомив нам, що ОСОБА_36 в критичному стані. По телефону ОСОБА_36 розповів, що сидів з хлопцями в актовому залі, піднявся і почув вистріл в спину. Про конфлікти сина з ОСОБА_21 не знає.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом досліджено наступні документи, на підставі яких встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР, органом досудового розслідування 13.04.2022 внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.414 КК України за таких обставин: ІНФОРМАЦІЯ_20 в реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що по АДРЕСА_4 помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який 09.03.2022 в м. Фастів Київської області отримав вогнепальне поранення в область живота внаслідок необережного поводження зі зброєю (т.1 а.с.151).

Відповідно до телеграми № 6385 від 13.04.2022 до ЧЧ ВРУП по спец.лінії «102» надійшло повідомлення про те, що в реанімаційному відділенні ВМК ЦР раптово помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає в АДРЕСА_2 , курсант ІНФОРМАЦІЯ_21. При виїзді СОГ ВРУП на МП було встановлено, що останнього було доставлено до вказаного лікувального закладу 10.03.2022 із Фастівської ЦРЛ з діагнозом вогнепальне поранення черевної порожнини, який він отримав внаслідок необережного поводження зі зброєю свого однокурсника перебуваючи в м. Фастів. Труп направлено на СМЕ для встановлення причин смерті. Дана подія зареєстрована у Фастівському РУП ЖЄО №2495. Телеграма до ГУ НП у Вінницькій області від 13.04.2022 (т.1 а.с. 152).

Згідно з протоколом огляду місця події від 13.04.2022 року із ілюстрованою фототаблицею до нього, 13.04.2022 року у період часу з 00 год. 45 хв. до 01 год. 13 хв. старшим слідчим СВ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_37 в присутності понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , за участі спеціаліста ОСОБА_40 встановлено: огляд проводиться в палаті № 115 реанімаційного відділення воєнно-медичного клінічного Центру центрального регіону, за адресою: АДРЕСА_4 . В даній палаті на ліжку в положенні лежачи на спині виявлено тіло трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Голова трупа дещо заламнута назад, верхні кінцівки схрещені в районі живота, нижні кінцівки виправлені. Одяг на тілі трупа відсутній за винятком медичних пов`язок в районі живота, горла та бинтів в районі голови, рук та ніг. В районі паху, горла та носу наявні дренажні системи. Трупні зміни станом на 00:55 год. труп рівномірно охолоджений, тепло частково зберігається під пахвами, трупне заклякання відсутнє. На задньо-бічних поверхнях тіла на шкірі наявні поодинокі трупні плями рожево-фіолетового кольору. При натисненні вказані плями зникають та невдовзі знову з`являються. Інші частини шкіри мають бліде забарвлення. Крім цього, на тілі трупа наявні тілесні ушкодження, а саме на животі ближче до правого боку виявлені сліди розрізу (медичного), також сліди виявлено на спині. Також в районі горла наявні сліди від медичних маніпуляцій. Інших видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Кістки черепа та грудної клітки на дотик цілі, при пальпації не кримітують. Для встановлення причини смерті труп направлено на СМЕ (т.1 а.с.153-156).

Згідно з висновком експерта № 297 проведено судово-медичну експертизу трупа громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Підсумки експертизи:

1. ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.03.2022 р. по ІНФОРМАЦІЯ_20 (23:50 год. констатовано біологічну смерть), де йому був встановлений наступний діагноз заключний клінічний: «Вогнепальне кульове наскрізне проникаюче абдоміно-вертебральне поранення (09.03.2022) черевної порожнини з пошкодженням правої долі печінки (V,VI сегмент), правої нирки. Заочеревинна гематома. Гемоперитонеум. Вогнепальне кульове наскрізне поранення (09.03.2022) хребта на рівні Th 12-L1 з вогнепальним переломом тіла L1 хребця та перелом дуги Th 12 хребця з пошкодженням спинного мозку на рівні Th 12-L1 (FRANKEL A) у вигляді нижньої параплегії. Вогнепальний перелом 10-го ребра справа зі зміщенням відламків (09.03.2022). Забій правої легені. Правобічний малий гідроторакс. (10.03.2022) Стан після (09.03.2022) - верхньо-серединної лапаротомії, ревізії органів черевної порожнини, за очеревинного простору, правобічної нефректомії, ушивання вогнепальних ран правої долі печінки, холєцистостомії, дренування черевної порожнини. 15.03.2022 - санаційна релапаротомія, ревізія органів черевної порожнини, видалення тампонів з під печінкового простору, холецистектомія, ушивання стресової перфоративної виразки печінкового кута поперечно-ободової кишки, санація, дренування черевної порожнини; 20.03.2022 - санаційна релапаротомія, ревізія органів черевної порожнини, транс ректальна інтубація товстої кишки, санація, дренування черевної порожнини; 26.03.2022: інструментація Th 12-L1- L3- L4 системою транспедикулярної фіксації хребта на 7 гвинтів, декомпресія дуального мішку та корінців спинного мозку в Th 12-L4 сегментах, дренування заочеревинного простору; сонтаж ВАК - системи на післяопераційну рану спини (05.04.2022); ВХО. Ревізія післяопераційної рани в поперековому відділі, зупинка кровотечі, тампонада та дренування заочеревинного простору (10.04.2022); дренування правої плевральної порожнини по Білау (20.03.2022;03.04.2022). Поліорганна недостатність (10.03.2022). Травматична хвороба, період інфекційних ускладнень. Сепсис. Септичний шок. Стресова гостра перфоративна виразка печінкового кута попереково-ободової кишки, місцевий каловий перитоніт (15.03.2022). Післяреанімаційна хвороба. Стан після клінічної смерті 29.03.2022, 06.04.2022, 07.04.2022. Важка післягіпоксична енцефалопатія. Вторинний менінгоенцефаліт. Мозкова кома ІІІ ст., набряк головного мозку. Вогнепальний остеомієліт тіл Th 12-L1- L2 хребців. Емпієма хребтового каналу Th 12-L1- L2 (12.03.2022). Лікворея (11.04.2022). Післятравматичний парез товстої кишки. Абсцес здухвинно-поперекового м`язу, дренований 26.03.2022. Пневмонія нижньої частки правої легені. ЛН ІІ-ІІІ ст. Післятравматичний реактивний плеврит. Постгеморагічна анемія, важкого ступеня. Порушення провідності серця у вигляді неповної блокади правої ніжки пучка Гіса.

2.При судово-медичній експертизі трупа та згідно наданої медичної документації у ОСОБА_8 було виявлено вогнепальне кульове проникаюче наскрізне поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та хребта, яке виникло від дії (пострілу) вогнепальної зброї, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

3.Смерть ОСОБА_8 настала від вогнепального кульового проникаючого поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів та хребта, що ускладнилось септичним станом, який в свою чергу призвів до синдрому полі органної недостатності. Між вогнепальним кульовим проникаючим пораненням живота з ушкодженням внутрішніх органів та хребта та смертю ОСОБА_8 є причинний зв`язок.

4.Кров для судово-токсилогічної експертизи від трупа ОСОБА_8 не вилучалась в зв`язку з тривалим (понад 30 діб) його перебуванням на стаціонарному лікуванні (т.1 а.с. 159-163).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 47-г від 13.04.2022 причина смерті ОСОБА_8 вогнепальне кульове наскрізне поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів (т.1 а.с.164).

Згідно повідомлення № 1865 від 06.05.2022 тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_41 , у ході проведення розслідування встановлено наступне: 27 лютого 2022 року особовий склад 2 зведеного стрілецького батальйону Національної академії вибув у місто Фастів Київської області, та був залучений до бойових (воєнних) дій в умовах збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань. До складу батальйону входив курсант навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії солдат ОСОБА_8 09 березня 2022 року близько 11.30 год. в актовому залі ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_3 курсантом ІНФОРМАЦІЯ_14 солдатом ОСОБА_6 були порушені правила поводження зі зброєю автоматом 5,45 мм АК-74 № НОМЕР_1 , внаслідок чого солдат ОСОБА_8 отримав вогнепальне поранення. Пораненому надали невідкладну допомогу та доставили у Фастівську районну лікарню із попереднім діагнозом: "Вогнепальне кульове поранення живота, пошкодження правої долі печінки". В подальшому, солдата ОСОБА_8 було переведено до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця). 13 квітня 2022 близько 00.20 год., від оперативного чергового ІНФОРМАЦІЯ_8 по лінії оперативної чергової служби до Національної академії надійшло повідомлення про смерть солдата ОСОБА_8 (т.1 а.с. 165-166).

Згідно супровідного листа № 2356/109/1700/00-22 від 19.04.2022 заступника начальника Фастівського РУП ГУНП в Київській області направлено на адресу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для приєднання до кримінального провадження № 0000361 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України матеріали, які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень Фастівського РУП ГУНП в Київській області від 09.03.2022 за № 2495 (т.1 а.с. 167).

Згідно рапорту від 09.03.2022, старшого інспектора - чергового чергової частини сектору моніторингу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_42 про те, що 09.03.2022 надійшло повідомлення від чергового лікаря Фастівської ЦРЛ про те, що до приймального відділення ЦРЛ доставлено ОСОБА_8 , 2004 року народження, проживаючого в АДРЕСА_5 , солдата строкової служби з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення черевної порожнини. Обставини отримання тілесних ушкоджень на даний час невідомі, так як перебуває в реанімаційному відділенні ЦРЛ без свідомості (т.1 а.с.169).

Згідно витягу від 09.03.2022 ЄО № 2495, 09.03.2022 надійшло повідомлення від чергового лікаря Фастівської ЦРЛ про те, що до приймального відділення ЦРЛ доставлено ОСОБА_8 , 2004 року народження, проживаючого в АДРЕСА_5 , солдата строкової служби з тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепального поранення черевної порожнини. Обставини отримання тілесних ушкоджень на даний час невідомі, так як перебуває в реанімаційному відділенні ЦРЛ без свідомості (т.1 а.с. 170).

Згідно копії заяви про вчинення злочину (передбаченого ст.115, 121 КК України) від 04.05.2022 ОСОБА_4 просить відкрити кримінальне провадження за фактом вбивства ОСОБА_8 , встановити винних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_19, які майже два місяці приховували факт вогнепального кульового поранення ОСОБА_8 та не повідомили правоохоронні органи про вчинення злочину. Просить притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності ( т.1 а.с. 173-175).

Згідно супровідного листа № М-1078/200-22 від 12.07.2022 заступника начальника Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області направлено на адресу Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для приєднання до кримінального провадження № 0000361 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України матеріали, які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень Вінницького РУП ГУНП в Вінницькій області від 04.07.2022 за № 10862 (т.1 а.с. 177).

Згідно клопотання № 11-02-10191/22 від 20.07.2022 старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_43 про те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України та враховуючи вищевикладене у строк до 28.07.2022 надати наступні належним чином завірені копії документів (т.1 а.с. 179-181).

Згідно супровідного листа № 3290 від 02.08.2022 з додатками на вих. № 11-02-10191/22 від 20.07.2022 (вх. № 8844 від 31.07.2022) з метою проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 13.04 2022 за ознаками кримінального правопорушення надіслані на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань завірені копії витребуваних документів, а саме матеріали службового розслідування ОСОБА_8 (т.1 а.с. 182-236).

Згідно заяви від 20.08.2022 старшого викладача кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету ІНФОРМАЦІЯ_23 ОСОБА_44 , який надає згоду на вилучення наступних предметів: гільза із маркуванням на денці НОМЕР_3; предмет зовні схожий на кулю від набою, який ним було вилучено з актового залу, де було спричинено вогнепальне поранення курсанту ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000361 від 13.04 2022 (т.1 а.с. 237).

Згідно з протоколом огляду місця події від 20.08.2022 року, 20.08.2022 у період часу з 15 год. 35 хв. до 15 год. 55 хв. старшим слідчим ЗСВ ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_45 в присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_47 встановлено: огляд проведено в класі № ІНФОРМАЦІЯ_22 за адресою: АДРЕСА_2 . В ході якого старшим викладачем кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету ІНФОРМАЦІЯ_23 ОСОБА_13 добровільно видав наступні предмети: 1) предмет ззовні схожий на гільзу із маркуванням на денці «НОМЕР_3», а також предмет ззовні схожий на кулю, які ОСОБА_13 було виявлено та вилучено із актового залу, а саме: курсанту ОСОБА_8 було спричинено 09.03.2022 вогнепальне поранення за адресою: АДРЕСА_3 . Вищевказані гільзу та кулю поміщено до спец.пакету ДБР № S1031584. Жодних інших речей не вилучалось (т.2 а.с. 1-2).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2023 року старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 за участю: слідчого-криміналіста Другого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_48 , потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_49 , підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 14 год. 23 хв. по 14 год. 55 хв. проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме з метою перевірки і уточнення відомостей, що містяться в показаннях підозрюваного ОСОБА_6 щодо обставин здійснення 09.03.2022 пострілу із автомату АК-74 № НОМЕР_1 в актовому залі Фастівської ЗОШ № 7 за адресою: АДРЕСА_3 , в наслідок чого курсант ІНФОРМАЦІЯ_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав вогнепальне поранення в область живота та в подальшому помер ІНФОРМАЦІЯ_20 перебуваючи в реанімаційному відділенні Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону у місті Вінниця. Слідчим експериментом встановлено: учасники слідчої дії зібралися в м. Києві в актовому залі ТУ ДБР у м. Києві за адресою: АДРЕСА_6 . Під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_6 повідомив та продемонстрував наступне: зокрема, як повідомив ОСОБА_6 , що 23 лютого 2022 року його було призначено на посаду помічника гранатометника І стрілецького взводу 2 стрілецької роти зведеного стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_10 , який налічував разом із командиром взводу ОСОБА_50 - 29 осіб. 24.02.2022 на території ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та особовому складу зведеного стрілецького батальйону було видано вогнепальну зброю, а саме: автомати системи ОСОБА_12 , калібру 5,45. Далі ОСОБА_6 повідомив, що особовий склад зведеного стрілецького батальйону відряджено до АДРЕСА_7 , де ОСОБА_6 було видано 120 набоїв калібру 5,45 мм., а в подальшому йому та іншим курсантам вищевказаного батальйону було переміщено до міста Фастів Київської області. Як повідомив, ОСОБА_6 , що командиром 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти зведеного стрілецького батальйону був ст. лейтенант ОСОБА_30 09.03.2022 зарнку командиром роти ОСОБА_13 та командиром І стрілецького взводу ОСОБА_50 проведено шикування особового складу І стрілецького взводу 2 стрілецької роти зведеного стрілецького батальйону, під час якого командир роти ОСОБА_13 довів аспекти проживання та довів планування робочого дня та повідомив про необхідність чищення вогнепальної зброї та наголосив на необхідності дотримання правил заходів безпеки під час поводження зі зброєю. В подальшому на виконання вказівки командира ОСОБА_51 особовий склад І стрілецького взводу 2 стрілецької роти зведеного стрілецького батальйону піднявся до актового залу, який розташований у школі АДРЕСА_8 . Після чого надав вказівку розміститись на стільчиках через одну особу ( ОСОБА_6 показав розміщення особового складу). Після чого командир ОСОБА_52 надав вказівку від`єднати магазин від автомата, здійснив перевірку щодо наявності патрона в патроннику. Після чого ОСОБА_6 повідомив та продемонстрував де він зайняв місце та присів на стільчик, у другому ряді, на правому кріслі ближче до проходу, по ліву руку від ОСОБА_6 у його ряді перебував ОСОБА_53 , по праву руку від ОСОБА_6 перебував ОСОБА_9, точне місце не пригадує, по діагоналі від ОСОБА_6 правіше в першому ряді на відстані приблизно 2 метрів, перебував ОСОБА_8 перед трибуною постійно перебував командир взводу ОСОБА_54 . Приблизно о 11 год. 09.03.2022 ОСОБА_6 завершив чищення автомату та про це ОСОБА_6 нікому не повідомляв, однак у зв`язку із тим, що його мобільний телефон перебував у розрядженому стані та потребував елементу живлення (підзарядки) останній встав із свого місця, а свій автомат без магазину поставив зліва, після чого пішов на трибуну, поставив телефон на зарядження, після чого через 3 хв. повернувся до свого місця. Далі ОСОБА_21 повідомив, що підійшовши до свого місця він побачив що автомат стояв там де він його і залишив, а саме середнє крісло другого ряду, після цього ОСОБА_6 взяв до рук автомат та тримав його у руках. В подальшому ОСОБА_6 вирішив перевірити чи є патрон у патроннику, при цьому ОСОБА_6 не пам`ятає чи був під`єднаний магазин до автомата, але як він повідомив, що після чищення він під`єднав магазин у якому було 30 набоїв до автомату після чого ОСОБА_6 поклав автомат на коліна, та таким чином що дуло автомата було направлено у бік ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 правою рукою на автоматі зняв із запобіжника, подав правою рукою затворну раму до крайнього положення після чого відпустив затворну раму, далі лівим пальцем лівої руки натиснув на спусковий курок після чого ОСОБА_6 почув дзвін у вухах, декілька секунд він не розумів що відбувається, далі хтось із присутніх почав кричати хто стріляв, ОСОБА_6 в свою чергу декілька секунд не міг нічого сказати, після він сказав командиру взводу ОСОБА_55 про те що напевне «стріляв він», в свою чергу ОСОБА_8 дуже гучно кричав, а потім сказав, далі до ОСОБА_6 підійшов солдат ОСОБА_56 та забрав у ОСОБА_6 автомат, від`єднав магазин від автомата, перевірив наявність патрона в патроннику, після чого із затворної рами вилетів 1 набій придатний для стрільби. Після цього ОСОБА_6 спостерігав як ОСОБА_8 надають першу невідкладну медичну допомогу, після чого ОСОБА_6 відвели до командира роти ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_6 було задано ряд питань адвокатом ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 . На цьому слідчий експеримент завершено. Зауважень від учасників не надходило. Більш детально обставини слідчого експерименту зафіксовано на відеозаписі, що міститься на з`ємному носії інформації «місто SD НС 32 Gb», який виконано за допомогою відеокамери марки «Canon», Legria HF-R 806. З`ємний носій інформації «micro SD HC 32 Gb» з записом процесу слідчого експерименту пред`явлено учасникам для ознайомлення та перегляду, в ході огляду якого встановлено, що відеозаписи на носії інформації відповідають обставинам проведеного слідчого експерименту. До протоколу слідчого експерименту як додатки долучаються: з`ємний носій інформації на з`ємний носій інформації «micro SD НС 32 Gb» (т.2 а.с. 19-24).

Згідно з протоколом огляду місця події від 20.08.2022 року, 20.08.2022 у період часу з 19 год. 50 хв. до 20 год. 15 хв. старшим слідчим 3 СВ ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_45 в присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_57 , за участю т.в.о. начальника 25 навчального курсу ІНФОРМАЦІЯ_21 ОСОБА_58 встановлено: в ході огляду вилучено автомат АК-74 № НОМЕР_1 , з кімнати зберігання зброї ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_2 , яка закріплена за курсантом НАСВ ОСОБА_6 . Вказаний автомат перебуває у розрядженому стані, без магазину на початок проведення огляду. За результатами проведеного огляду автомат АК-74 № НОМЕР_1 без магазину вилучено та поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, який опечатано біркою із пояснювальним написом, текст скріплено підписами учасників слідчої дії. На цьому огляд завершено (т.2 а.с. 25-26).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/36017-БЛ від 14.12.2022, що наданий на підставі постанови про призначення судово-балістичної експертизи, проведено судово-балістичну експертизу за матеріалами досудового розслідування № 0000361 від 13.04.2022. Висновки експертизи:

1.Наданий на дослідження автомат належить до бойової нарізної вогнепальної зброї.

2.Наданий на дослідження автомат - є автоматом системи Калашнікова моделі «АК-74», № НОМЕР_1 , калібру 5,45*39 мм, що виготовлений промисловим способом у 1988 році (СРСР).

3.Наданий на дослідження автомат моделі «АК-74», № НОМЕР_1 , калібру 5,45*39 мм придатний до стрільби.

4.Надана на дослідження 1 гільза з маркуванням «НОМЕР_4» - не належить до боєприпасів, є частиною (стріляною гільзою) проміжного патрону калібру 5,45*39 мм, що виготовлена промисловим способом.

5.Надана на дослідження 1 гільза калібру 5,45*39 мм, стріляна з наданого на дослідження автомата «АК-74», № НОМЕР_1 , калібру 5,45*39 мм (т.2 а.с. 29-38).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 30.12.2022 року, автомат АК-74 із серійним номером № НОМЕР_1 , гільзу із маркуванням « НОМЕР_3 » було визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ТУ ДБР у м. Києві; кулю, яка є частиною (стріляною кулею) проміжного бойового патрону калібру 5,45*39 мм було визнано речовим доказом та залишено на зберіганні у КНДЕКЦ МВС України (т.2 а.с. 43-45).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2022 року старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 за участю: ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_51 , ОСОБА_6 в період часу з 18 год. 52 хв. по 19 год. 30 хв. проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей щодо отримання вогнепального поранення 09.03.2022 курсантом ОСОБА_8 актовій залі школи № 7 за адресою: АДРЕСА_3 . Слідчим експериментом встановлено: слідчий експеримент зафіксовано на оптичний носій інформації, який додається до даного протоколу слідчого експерименту, а саме: micro-cd 64 Гб. На цьому слідчий експеримент завершено (т.2 а.с. 48-51).

ОЦІНКА ДОКАЗІВ В РОЗРІЗІ ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ ПРОВАДЖЕННЯ

Поняття доказів та доказування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 4 КПК України.

Складовою процесу доказування у кримінальному провадженні є «предмет доказування», який визначається як коло закріплених у законі обставин, що повинні бути встановлені чи спростовані під час доказування у кожному кримінальному провадженні.

Стаття 414 КК України передбачає відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також із боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а так само з радіоактивними матеріалами, якщо це заподіяло потерпілому тілесні ушкодження або створило небезпеку для довкілля. Частина 2 цієї статті встановлює відповідальність за те саме діяння, що заподіяло тілесні ушкодження кільком особам або смерть потерпілого.

Об' єктом злочину є встановлений порядок поводження зі зброєю, боєприпасами, речовинами і предметами, які становлять підвищену небезпеку для оточуючих, а також безпека і здоров`я громадян, у тому числі і самих військовослужбовців. Цей порядок визначається військовими статутами та іншими нормативними актами (постановами, керівництвами, курсами стрільб для різних видів зброї), в яких міститься перелік правил, що забезпечують безпечні умови поводження зі зброєю, відповідними речовинами і предметами.

Під зброєю у цій статті розуміють табельну вогнепальну та іншу підвищеної небезпеки зброю (наприклад, реактивна, ракетна), що є на озброєнні військової частини.

Об`єктивна сторона злочину полягає в порушенні правил поводження зі зброєю, а також із речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточуючих та настання шкідливих наслідків.

За ч. 2 ст. 414 КК кваліфікуються порушення правил поводження зі зброєю або речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку, якщо наслідками була смерть однієї людини.

Суб`єктивна сторона злочину - необережна форма вини.

Суб`єктом злочину є військовослужбовець, який за характером служби або через інші обставини володіє зброєю, боєприпасами, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточуючих.

Разом з тим, стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а стаття 121 КК України - за умисне тяжке тілесне ушкодження.

З суб`єктивної сторони дані злочини характеризуються умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті або нанесення тяжких тілесних ушкоджень іншій людині й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Характерною ознакою непрямого умислу є те, що особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, не бажає їх настання, хоча й свідомо припускає їх настання.

Надаючи оцінку доводам потерпілого щодо необхідності кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ст.115 та ст.121 КК України слід встановити, що він по відношенню до ОСОБА_8 діяв умисно, тобто заздалегідь задумав вчинення певних дій (пострілу з вогнепальної зброї), усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень або смерті ОСОБА_8 та бажав або свідомо припускав їх настання.

З позиції обвинуваченого встановлено, щоміж ним та покійним ОСОБА_59 ніяких конфліктів, сварок, непорозумінь та неприязних відносин не було, а тому ніякого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, а тим більше на спричинення смерті у нього також не було.

Суд зважає позицію обвинуваченого про відсутність в нього умислу на завдання шкоди та позбавлення життя потерпілого, які є чіткими, мають логічний характер, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно узгоджуються між собою та з показаннями допитаних у судовому засіданні свідків і підстав ставити їх під сумнів судом не встановлено.

Крім того, з показів свідків обвинувачення встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 хоч і були знайомі до події, однак не товарищували з одним, їх відносини можна охарактеризувати як нейтральні, будь-яких конфліктів між ними не було.

Як встановлено судовим розглядом, після події, внаслідок якої ОСОБА_8 був поранений, ОСОБА_6 перебував у розгубленому стані, навіть не був переконаний, що саме він здійснив постріл та куди влучив також не розумів.

Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що поведінка ОСОБА_6 після вчинення злочину істотною мірою відображає його відношення до вчиненого, а психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого характерне для необережної форми вини.

Викладене в своїй сукупності, а також поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_8 та доводить те, що він діяв з без умислу, проте повинен був допускати можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілого, внаслідок необережного поводження зі зброєю.

Аналізуючи надані та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України доведеною у повному обсязі, що підтверджується показаннями як самого обвинуваченого на досудовому розслідуванні та його позицією під час судового розгляду, так і свідків сторони обвинувачення, наданими в суді, які логічні, послідовні, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події.

ПОКАРАННЯ ТА МОТИВИ ЙОГО ПРИЗНАЧЕННЯ

Прокурор вказав на те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину та щиро покаявся у вчиненому, також просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання передбачену ч.2 ст.414 КК України наближену до максимальної.

Обвинувачений ОСОБА_6 , якого підтримав захисник, просив призначити йому покарання, встановивши іспитовий строк, оскільки він зможе принести більшої користі державі знаходячись без ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням того, що Конституційний Суд України в рішенні від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

Окремим виявом справедливості є відповідність покарання вчиненому злочину, адже покарання за злочин повинно бути домірним злочину (зазначене рішення Конституційного Суду України, п.69 постанови ВП ВС від 08 липня 2020 року в справі №1-42/2004).

Даний принцип (індивідуалізації юридичної відповідальності) має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди (рішення Конституційного Суду України від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року).

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила.

Отже, у підсумку з цього питання слід зазначити наступне.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_60 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

В характеристиці наданої директором Шпиківського опорного навчального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шпиківської селищної ради Вінницької області зазначено, що ОСОБА_6 навчався в даній школі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Мав достатній рівень навчальних досягнень. Перевагу надавав предметам гуманітарного циклу. На уроках був активний, поведінку не порушував, поводився добре. Добросовісно виконував домашні завдання. Мав хороший загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставився відповідально, виконував їх сумлінно. У 2019-2020 навчальному році очолював організацію «шкільна козацька республіка». Брав активну участь у культмасових заходах та спортивному житті школи та району. Правил поведінки завжди свідомо дотримувався. Має гарне почуття гумору, товариський. Має багато друзів. Розсудливий, не піддається чужому впливу, врівноважений. Зі старшими завжди чемний. Має авторитет серед товаришів. Батьки регулярно відвідували батьківські збори та приділяли увагу вихованню сина. Не схильний до правопорушень. Не помічений у вживанні наркотичних речовин та алкоголю.

В службовій характеристиці з місця навчання, наданої т.в.о. начальника факультету ракетних військ і артилерії ІНФОРМАЦІЯ_11 зазначено, що ОСОБА_6 за час навчання в ІНФОРМАЦІЯ_24 на факультеті ракетних військ і артилерії солдат ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони. Керівні документи та положення статутів Збройних Сил знає та користується ними у повсякденному житті. Мету і завдання навчання усвідомлює. Завдання навчального плану виконує. Навчальні дисципліни засвоює на "відмінно" , та всебічно розвиває свої здібності. Набуває та розвиває військово-професійні якості, вдосконалює свій загально освітній рівень. Дотримується правил та заходів безпеки під час навчальних занять та у повсякденній діяльності. На зауваження з боку командирів реагує нормально, робить висновки та вносить корективи у свою подальшу діяльність та поведінку. Відповідальний, старанний, може правильно оцінити обстановку та прийняти рішення, демонструє високий рівень лідерських якостей та самоорганізації. Дотримується морально-етичних норм, повагою та авторитетом серед товаришів по службі користується. У стройовому відношенні підтягнутий, форму одягу носить охайно. Фізично розвинутий "відмінно". Висновок: займаній посаді відповідає.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 за місцем навчання оголошено подяки за зразкове виконання службових обов`язків та за організацію і наведення порядку в підрозділі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнано активне сприяння у розкритті злочину та щире каяття, оскільки ОСОБА_6 визнав факт вчинення злочинних дій, дійсно та відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу цього і осуд своєї поведінки, що виражається в визнанні негативних наслідків для потерпілої особи, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести відповідальність за вчинені дії.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, приписами ст.3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 27 Конституції України ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

З урахуванням наведеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 , який вперше вчинив неумисне (необережне) кримінальне правопорушення, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх необережних дій, на що вказує його процесуальна поведінка, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, слід призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 414 КК України.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, згідно ст.62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не засуджений, є курсантом ІНФОРМАЦІЯ_25 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має виключно позитивні характеристики, слід призначити покарання з урахуванням приписів ч. 1 ст. 62 КК України, замінивши передбачене санкцією ч. 2 ст. 414 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Підстав для застосування ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Підстави для задоволення цивільного позову.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

До початку судового розгляду потерпілий реалізував своє право на пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Представником потерпілого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він просить стягнути на користь потерпілого з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 44000000 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди на йогор користь в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, суд керується наступним.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних необережних (не умисних) дій обвинуваченого ОСОБА_6 настала загибель ОСОБА_8 , який є для потерпілого сином, є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань, враховуючи те, що згідно з ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У даній справі внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, загинув ОСОБА_8 , а потерпілий втратив рідну людину, смерть якого беззаперечно позначилась на його психологічному та фізичному здоров`ї, зазнав сильного душевного болю, жалю та переживань, а також, враховуючи те, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній моральний стан, адже така втрата не може бути відновлена, а тому душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує обставини справи, необережну (не умисну) форму вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, зокрема, враховує глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнав останній у зв`язку з втратою близької людини, а також ступінь споріднення потерпілого з померлим.

При цьому, судом зауважується, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, та у жодному разі не може вважатися покаранням винної особи.

Суд вважає, що розмір заявленої потерпілим моральної шкоди в сумі 44000000 грн. є явно завищеним.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що обвинувачений є курсантом факультету ракетних військ і артилерії ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час лише навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що компенсацією моральних страждань потерпілого є відшкодування йому обвинуваченим спричиненої моральної шкоди у розмірі 500000 грн., на підставі чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування, загальний розмір витрат становить 11326 грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 124 КПК України процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373-374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України та призначити йому покарання із застосуванням приписів ч. 1 ст. 62 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 11326 (одинадцять тисяч триста двадцять шість) грн. 80 копійок у дохід держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

автомат АК-74 із серійним номером № НОМЕР_1 , гільзу із маркуванням « НОМЕР_3 », які передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ТУ ДБР у м. Києві після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2;

кулю, яка є частиною (стріляною кулею) проміжного бойового патрону калібру 5,45*39 мм, яку залишено на зберіганні у КНДЕКЦ МВС України - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1