Справа № 206/4878/24
Провадження № 1-кп/206/266/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2024 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001709 від 17.05.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, неодруженого, малолітніх або неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у невстановлений час, але не пізніше 06.05.2024, перебуваючи у зелених насадженнях біля залізничної колії навпроти буд. АДРЕСА_2 , розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна, вимог Положення про дозвільну систему ( затверджене постановою КМУ від 12.10.1992 року № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовми чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів ( затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13.04.1999 року № 292), та реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне носіння, придбання з метою подальшого збуту вибухових речовин та вибухових пристроїв, придбав шляхом присвоєння знахідки, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової, ручної гранати М-67, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний для здійснення вибуху та запал типу М-213, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, придатний для здійснення вибуху, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити їх при собі.

06.05.2024 ОСОБА_4 , висловив намір ОСОБА_6 на збут копусу гранати та запалу до неї, за грошову винагороду в сумі 2500 грн, на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_4 призначив ОСОБА_6 зустріч 25.05.2024 о 14.00 год, біля будинку АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_4 25.05.2024 приблизно о 14:41 год, біля будинку АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 2000 грн., після отримання відповідних грошових коштів ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 та запал типу М-213.

25.05.2024 в період часу з 14:53 по 15:20 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд в кабінеті №1 адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам поліції вищевказані споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 та запал типу М-213, які відповідно висновків експерта є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової ручної гранати «М-67», яка відноситься до категорії вибухових речовин, виготовлена промислових способом, та придатна для здійснення вибуху, з запалом до неї «М-213», який відноситься до категорії вибухових пристроїв та призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, виготовлений промисловим способом і придатний для здійснення вибуху.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у носінні, придбанні та збуті вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, приблизно 20.07.2024, але не пізніше ніж 30.07.2024, більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходився навпроти будинку АДРЕСА_6 , де у зелених насадженнях біля залізничного полотна помітив на землі поліетиленовий пакет, піднявши та розгорнувши який, виявив в ньому фрагменти рослин зеленого кольору, яку визначив для себе як наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, після чого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичної речовини, без мети збуту. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , шляхом присвоєння знахідки придбав без мети збуту верхівкові частини та листя рослин масою 17,1772 г, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 15,4144 г, які переніс до місця свого мешкання, а саме до кв.2, будинку АДРЕСА_7 , де став зберігати до 30.07.2024, без мети збуту. 30.07.2024, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: фрагменти рослин зеленого кольору масою 36,5238 г., складаються із верхівкових частин та листя рослин масою 17,1772 г., які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та фрагментів стебел масою 19,3466 г., які до наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів не відносяться. Маса канабісу (в перерахунку на висушу речовину) становить 15,4144 г.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, кваліфікуються за

ч. 1 ст. 309 КК України.

12.09.2024 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001709 від 17.05.2024, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника, була укладена угода про визнання винуватості на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, в якій сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. З урахування ступеню тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, один із яких є тяжким злочином та один є проступком, фактичні обставини скоєних правопорушень, особу підозрюваного, який раніше не судимий, щире каяття та беззастережне визнання вини ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є обставинами, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного судом покарання з випробувальним терміном та згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України із покладенням на ОСОБА_4 обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого просив затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим угоду. Прокурор також просить затвердити угоду про визнання винуватості з обвинуваченим, і розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч.5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є відповідно кримінальним злочином і кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як в ході досудового розслідування, так і в суді обвинувачений свою провину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини їх скоєння, які викладені в обвинувальному акті. Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без примусу, умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства та діючого законодавства. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст. 474 КПК України не має.

Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

Виходячи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

З обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз: №СЕ-19/104-24/22332-ВТХ від 21.06.2024 в розмірі 2271,84 грн., №СЕ-19/104-24/22330-ВТХ від 21.06.2024 в розмірі 2271,84 грн., №СЕ-19/104-24/31062-НЗПРАП від 06.08.2024 в розмірі 2271,84 грн., №СЕ-19/104-24/31473-Д від 06.08.2024 в розмірі 1135,92 грн., а всього 7951,44 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.09.2024 між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001709 від 17.05.2024

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, встановлених у п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , - скасувати з дня ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 7951,44 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривнч 44 копійки).

Речові докази:

-Грошові кошти у розмірі 500 гривень (однією купюрою ), які поміщені у спецпакет PSP1363139, який переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №001912 від 27 травня 2024 року, порядковий номер №6/1654,- передати в дохід держави;

-згорток із фрагментами рослин зеленого кольору масою 36,5238г, з верхівкових частин та листя рослин масою 17,1772 г., які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та фрагментів стебел масою 19,3466 г., які до наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів не відносяться. Маса канабісу (в перерахунку на висушу речовину) становить 15,4144 г., які поміщені до спецпакету 5797092, який переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №732, - знищити;

-мобільний телефон чорного кольору Е240 2020, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-крткою : НОМЕР_3 , який знаходиться у спец пакеті PSP1362726, який переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за квитанцією №25, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1