справа №176/3391/23
провадження №1-кп/176/66/24
В И Р О К

Іменем України

30 вересня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2023 року за №0000690,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02 жовтня 2023 близько 17 год. 00 хв., перебував неподалік автобусної зупинки, розташованої біля будинку АДРЕСА_2 . В результаті сварки з ОСОБА_6 , що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в обвинуваченого виник раптовий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості останньому.

В цей же день, тобто 02 жовтня 2023 близько 17 год. 00 хв., продовжуючи знаходитись за вище вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків підійшов до ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс останньому удар в ділянку щелепи зліва, з замахом збоку.

Від вказаного удару ОСОБА_6 впав на спину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , обвинувачений ногами наніс щонайменше 3 удари в ділянку тулубу потерпілому, який лежав на асфальті, а саме, в область ребер, з замахом ззаду, а також щонайменше 2 удари кулаком правої руки в область голови потерпілого вище чола, після чого останній втратив свідомість приблизно на 5 секунд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 89 «Е» /152 «Кам`янського районного відділення» КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 29.11.2023, ОСОБА_6 завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, що відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, так як тривалість лікування струсу головного мозку перевищує 6-денний термін, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому в ділянці кута нижньої щелепи ліворуч, закритих переломів 8-9-го ребер по задньо-підпаховій лінії ліворуч як кожне окремо так і в своїй сукупності відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що до подій які ставляться йому за провину, бачив потерпілого декілька разів, знайомими не були, однак стосунки між ними були неприязні. 02 жовтня 2023 року він особисто виїжджав на автомобілі із двору і побачив, що в його бік летить камінь. Вийшовши із автівки побачив ОСОБА_6 , якиму наніс декілька тілесних ушкоджень. В побальшому звертався до останнього з метою відшкодування завданої шкоди.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 , не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ніким не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто, умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, данні про особу винного, що не має судимості, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, натомість 3 20 лютого 2009 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря наркологу, за місцем проживання характеризується посереднього, проходив лікування у центрі розвитку особистості та адиктології ReaLife, де зарекомендував себе з позитивної сторони, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих обставин,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Кам`янським районним відділом №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує його особу, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення і середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. При цьому, орган пробації вважає доцільним покладення на останнього обов`язку передбаченого не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Під час судового розгляду потерпілим зазначалось, що з боку обвинуваченого неодноразово надходили погрози на адресу його, його дружини та дитини, з цього приводи він та дружина звертались до поліції з відповідними заявами. Однак, такі твердження не знайшли підтвердження, оскільки згідно інформації № 44.5/13-9907 від 22.08.2024 у період з 02.10.2023 по 21.08.2024 звернень ОСОБА_6 щодо неправомірних дій відносно нього з боку ОСОБА_4 скоєних після 02.10.2023 не надходило.

При цьому, обвинуваченим надано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки в сумі 4999 грн., що ним відправлено ОСОБА_7 на відшкодування завданої його діями шкоди останньому.

Однак, потерпілий зазначив що не отримував коштів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- попросити публічно пробачення у потерпілого;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8