справа № 208/9849/24
№ провадження 1-кс/208/1817/24
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНПв Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000013 від 02.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Дружківка, Донецької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000013 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (із подальшими змінами та доповненнями), вчинила кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, за наступних обставин:

У січні 2024 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 не маючи джерела доходу, який би відповідав його соціальним потребам, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив займатись незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, на території Донецької області, зокрема на території м. Дружківка, використовуючи при цьому методи конспірації, збуваючи вказаний наркотичний засіб обмеженому колу осіб з числа своїх знайомих та військовослужбовцям ЗСУ.

Діючи з цією метою, ОСОБА_5 вступив у злочину змову спрямовану на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон на території Донецької області зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , спільно розробивши для цього план злочинних дій, згідно якого, ОСОБА_5 , з відома ОСОБА_8 , з метою подальшого перепродажу повинен придбавати наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який вони в подальшому збували, попередньо отримуючи від покупців наркотичного засобу грошові кошти на банківські картки, з метою конспірації, побоюючись бути викритими працівниками правоохоронних органів. Грошові кошти, отримані від незаконного збуту наркотичного засобу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 витрачали на власні потреби, оскільки вели спільний побут будучі співмешканцями.

Так, 26.08.2024, «оперативний покупець» ОСОБА_9 , який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, в денний час доби, за допомогою мобільного зв`язку домовився із ОСОБА_8 про придбання наркотичного засобу, для чого ОСОБА_8 надала йому номери банківських карток, на які необхідно перевести грошові кошти для придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон. Того ж дня, у період часу з 17:45 год. по 18:00 год. ОСОБА_9 через платіжний термінал, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , трьома транзакціями перевів на вказані ОСОБА_8 номери банківських карток грошові кошти в сумі 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Після того, ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_9 та сказала, щоб останній підійшов до будівельного супермаркету «Тайфун» м. Дружківка, де ОСОБА_5 передасть йому наркотичний засіб, за який він перерахував грошові кошти.

Того ж дня, 26.08.2024, приблизно о 19:15 год., «оперативний покупець» ОСОБА_9 , з метою отримання наркотичного засобу, підійшов до будівельного супермаркету «Тайфун», розташованого за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 58, де ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно збув «оперативну покупцю» ОСОБА_9 згорток із полімерного матеріалу, в якому знаходилось 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами масами 0,1574г, 0,2306г, 0,2276г, 0,2298г, 0,2240г, 0,2375г (загальною масою 1,3069г), які згідно висновку експерта, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 0,0882г, 0,0783г, 0,0841г, 0,1055г, 0,1408г, 0,0648г відповідно (загальною масою 0,5717г).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того,25.09.2024, «оперативний покупець» ОСОБА_9 , який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, в ранковий час доби, за допомогою мобільного зв`язку домовився із ОСОБА_8 про придбання наркотичного засобу, для чого ОСОБА_8 надала йому номери банківських карток, на які необхідно перевести грошові кошти для придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон та останні в подальшому домовились, що наркотичний засіб, за який ОСОБА_9 перерахує їй грошові кошти, йому передасть ОСОБА_5 в обумовленому місці наступного дня. Того ж дня, у період часу з 12:13 год. по 12:15 год. ОСОБА_9 через платіжний термінал, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , двома транзакціями перевів на вказані ОСОБА_8 номери банківських карток грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та сума переводу з урахуванням комісії склала 5 826 (п`ять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень.

Наступного дня, 26.09.2024, приблизно о 07:35 год., «оперативний покупець» ОСОБА_9 , з метою отримання наркотичного засобу, домовившись із ОСОБА_5 про місце зустрічі, підійшов до АЗС «ТЕРМІНАЛ», розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно, повторно збув «оперативну покупцю» ОСОБА_9 зіп-пакет, в якому знаходилось 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26 вересня 2024 року слідчим слідчого управління ГУНП в Донецькій області під час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та 26 вересня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень

Таким чином останньому повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюванийз метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України вчинила тяжкий злочин, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно чинного законодавства пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

2)Знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: у зв`язку із тим, що злочин заздалегідь планувався, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у кримінальному провадженні, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

3) Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на експертів та свідків, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину. Наявність цього ризику зумовлена тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідчення свідків, які вже надали покази у кримінальному провадженні, оскільки йому з наданих копій матеріалів кримінального провадження відомі анкетні дані та місця мешкання допитаних у кримінальному провадженні свідків. Вказані свідки надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення її винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Слід зазначити, що з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази потерпілого, які свідки нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: на даний час органом досудового розслідування встановлені факти систематичного вчинення ОСОБА_5 аналогічних злочинів, що задокументовано шляхом проведення у нього та його співмешканки ряду оперативних закупок наркотичного засобу та вважає, що останній може продовжити вчинювати аналогічні злочини не маючи постійного джерела доходів, який би відповідав його соціальним потребам, окрім незаконного, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, просив клопотання задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виглідя тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання провину не визнав. Зазначив, що дійсно вживає наркотичні засобі, але не збуває. Пояснив, що лише допомагав військовослужбовцям, які через важку службу просили достати їм наркотичні засоби. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в м.Дружківка.

Захисник підозрюваного зазначив, що ризики, наведені прокурором, є необґрунтованими, вважав, що до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, щоб він мав змогу працювати.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як встановлено під час розгляду клопотання, 26 вересня 2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та 26 вересня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом огляду від 26.08.2024, в ході якого «оперативному покупцю» ОСОБА_9 вручені грошові кошти для проведення оперативної закупки;

- протоколом огляду від 26.08.2024, в ході якого у «оперативного. покупця» ОСОБА_9 вилучені квитанції про перерахунок грошових коштів на банківські картки;

- протоколом огляду від 26.08.2024, в ході якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 вилучений згорток із полімерного матеріалу, в якому знаходилось 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами наркотичним засобом - метадон;

- висновком експерта № СЕ-19/105-24/5987-НЗПРАП від 17.09.2024, згідно якого кристалічні речовини масами 0,1574г, 0,2306г, 0,2276г, 0,2298г, 0,2240г, 0,2375г, вилучені 26.08.2024 у ОСОБА_9 , містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 0,0882г, 0,0783г, 0,0841г, 0,1055г, 0,1408г, 0,0648г відповідно;

- протоколом допиту «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 26.08.2024, який пояснив обставини придбання у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наркотичного засобу 26.08.2024;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 26.08.2024, які 26.08.2024 були присутні в якості понятих при проведенні працівниками поліції контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 ;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 25.09.2024, в ході яких свідок ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 як осіб, які збували йому наркотичний засіб;

- протоколом огляду від 25.09.2024, в ході якого «оперативному покупцю» ОСОБА_9 вручені грошові кошти для проведення оперативної закупки;

- протоколом огляду від 25.09.2024, в ході якого у «оперативного. покупця» ОСОБА_9 вилучені квитанції про перерахунок грошових коштів на банківські картки;

- протоколом огляду від 26.09.2024, в ході якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами наркотичним засобом - метадон;

- протоколом допиту «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 26.09.2024, який пояснив обставини придбання у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наркотичного засобу 26.09.2024;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 26.09.2024, які 25.09.2024 та 26.09.2024 були присутні в якості понятих при проведенні працівниками поліції контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_5 ;

- протоколом негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.04.2024;

- вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 6 до 10 років, тобто реальне покарання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує як позицію прокурора, який посилалися на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам, так і позицію захисту щодо характеризуючих даних на особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, та заявлення як альтернативи застосування домашнього арешту.

Але важливим є те, що у разі застосування заявленого альтернативного запобіжного заходу є необхідним встановлення кола осіб, з якими підозрюваний проживає, їх бажання утримувати та піклуватися ним під час знаходження на домашньому арешті, у разі його застосування. Натомість стороною захисту не підтвердженоа взяття будь-якої особи на себе зобов`язань щодо його утримання, у разі застосування такого запобіжного заходу, про яких просить сторона захисту.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_5 на необґрунтованість підозри, як зазначено вище, спростовано прокурором в ході розгляду клопотання, а тому оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором заявлених ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, а саме домашньому арешті, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, але як встановлено під час розгляду клопотання, осіб які б заявили намір про його утримання під час перебування на домашньому арешті стороною захисту не підтверджено, що виключає необхідність покладення такого обов`язку на осіб, які не надали такої згоди, а також виключає можливість забезпечення перебування підозрюваного на цілодобовому домашньому арешті своїх життєвих потреб (придбання їжі, ліків, тощо).

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

При цьому слідчий суддя враховує і те, що в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будь якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, слідчий суддя, враховуючи характеризуючи данні на підозрюваного, вважає доведеними ризики, заявлені прокурором, як можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду, так і можливого впливу на свідків, так як їх покази під час розгляду кримінального провадження сприймаються судом безпосередньо. Не виключений і ризик продовження своєї злочинної діяльності підозрюваним.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 307 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 80 = 242240 гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, --

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати в межах кримінального провадження №0000013 від 02.01.2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням його в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)»,строком до 24 листопада 2024 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 24 листопада 2024 року включно, а саме:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

-не відлучатися за межі міста де проживає м. Дружківка, Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до ГУ ДМС в Донецькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

У клопотанні сторони захисту відмовити

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1