Вирок

Іменем України

10.12.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 16.03.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

в с т а н о в и в:

15.03.2024 близько 13:05 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Львові біля магазину «Фокстрот», що розташований по вул. Княгині Ольги, 106, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу привласнив офіційний документ із банкомату банку АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться у будівлі магазину «Фокстрот» за вище вказаною адресою банківську карту банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( рахунок номер НОМЕР_2 ), яка видана для обслуговування рахунку, відкрито на ім`я ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (із подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан, перебуваючи у магазині «Сільпо - Фуд» за адресою: м. Львів, вул. Наукова, буд.35, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше привласнену в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( рахунок номер НОМЕР_2 ) використовуючи безконтактну технологію даної банківської карти, а саме «PayPass», шляхом вільного доступу, розуміючи, що про використання ним чужої банківської карти ніхто не дізнається, повторно здійснив декілька трансакцій про оплату товарів, а саме: 15.03.2024 близько 13:55 год. на суму 1299 (одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять) гривень; 15.03.2024 близько 13:55 год. на суму 1099 (одну тисячу дев`яносто дев`ять) гривень; 15.03.2024 близько 13:56 год. на суму 1149 (одна тисяча сто дев`яносто дев`ять) гривень; 15.03.2024 близько 13:59 год. на суму 581 (п`ятсот вісімдесят одну) гривню 54 (п`ятдесят чотири) копійки, тобто таємно, повторно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Сільпо Фуд» на загальну суму 4128 (чотири тисячі сто двадцять вісім) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5306 (п`ять тисяч триста шість) гривень 81 (вісімдесят одну) копійку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити покарання у межах санкції статтей за якими обвинувачується ОСОБА_4 з врахуванням правил, передбачених ч.1 ст. 70 КК України, а також звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.357КК України, тобто як привласнення офіційних документів (банківської карти).

Крім того, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, мету вчинення суспільно небезпечних дій, ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, згідно довідки КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 11.2020 року перебуває на обліку з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК Українипокарання у виді штрафу та позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки обвинуваченого.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100КПКУкраїни.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.4 ст. 185 КК України у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

компакт - диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1