Справа №№ 148/1532/24
В И Р О К

Іменем України

03 грудня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в суду м. Тульчина угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження № 0000160 внесеного в ЄРДР від 07.05.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Калініно, Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не одружений, військовослужбовець, судимий,

- 23.02.2021, Тульчинським р/с Вінницької області за ст. ст. 122 ч.1, 296 ч.1, 70, 75 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 19.10.2021, Тульчинським р/с Вінницької області за ст. ст. 186 ч.1, 71 КК України до покарання у виді 1 р. 8 міс. позбавлення волі, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший матрос ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, вироком Тульчинського районного суду від 19.10.2021 до покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі, маючи при цьому не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 06.05.2024 близько 22:00 години, в с. Богданівка, Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 разом із особою кримінальне провадження відносно якого зупинено, проходили по вул. Партизанській, де на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , помітили мопед марки «Suzuki Lets 2», сірого кольору, без номерного знаку, який належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 , та в останніх виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_5 разом із особою кримінальне провадження відносно якого зупинено, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, виштовхали скутер марки «Suzuki Lets 2», з території подвір`я на вулицю, де за допомогою викрутки, яку знайшли в скутері завели двигун та поїхали в центр АДРЕСА_1 , тим самим розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи діями ОСОБА_5 завдано матеріального збитку ОСОБА_4 на суму 9735 грн.

До суду представлено угоду про визнання винуватості від 03.12.2024, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_8 , відповідно до якої обвинувачений беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.2 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. Також сторони узгодили можливість застосування ст. 75 цього ж Кодексу та звільненні засудженого від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

В судовому засіданні прокурор висловив позицію щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що суть пред`явленого обвинувачення йому повністю зрозуміла, він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно без будь-якого примусу, з усіма правами передбаченими ст. 474 КПК України та наслідками затвердження вказаної угоди він ознайомлений. У вчиненому щиро кається. Раніше він в судовому засіданні не визнавав свою вину, але на час укладення угоди повністю усвідомив свою вину та щиро розкаявся.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію останнього щодо затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила позицію щодо затвердження угоди про визнання винуватості, підтвердивши надану нею письмову згоду.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуючими ознаками якого є повторність, поєднане з проникненням у сховище, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 289 ч.2 КК України.

При кваліфікації дій обвинуваченого судом також враховано межі висунутого обвинувачення. Так, зокрема, а ні в обвинувальному акті, а ні в угоді про визнання винуватості, така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, обвинуваченому ОСОБА_5 не інкримінувалась.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин в судовому засіданні не встановлено. Суд не визнає обтяжуючою обставиною вказаною в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як вказана обставина не вказана в угоді про визнання винуватості, а також спростовується висновком експерта № 1453 від 14.05.2024.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. ст. 468-472 КПК України, обвинувачений добровільно, без будь-якого примусу погодився на її укладання, з визначеною мірою покарання згоден, ознайомлений та усвідомлює обмеження права на оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди.

За таких обставин, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості та ухваленні вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, його посередню характеристику, наявністю судимостей. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення узгодженого сторонами покарання за ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Приймаючи до уваги позицію сторін при укладенні угоди про визнання винуватості, суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь його вини, а також те, що обвинувачений, запевнив суд, що став на шлях виправлення, зробивши відповідні висновки, а також встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, які в сукупності дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно останнього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2 КК України.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 07.05.2024 по 03.12.2024, в кількості 6 місяців 26 днів.

Враховуючи ті обставини, що обвинуваченому запобіжний захід на стадії досудового розслідування було обрано у вигляді тримання під вартою, з врахуванням застосування судом ст. 75 КК України та звільненні його від відбування покарання з випробовуванням, останній підлягає звільненню з під варти із зали суду, та за відсутності клопотань щодо застосування іншого виду запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, запобіжний захід не обирати.

Із засудженого ОСОБА_5 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 5790,95 грн., що є половиною від загальної суми процесуальних витрат, з врахуванням того, що відносно іншого обвинуваченого кримінальне провадження зупинено.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289 ч.2 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.12.2024, укладену між стороною обвинувачення процесуальним прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_8 , в кримінальному провадженню № 0000160 внесеному в ЄРДР від 07.05.2024, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 07.05.2024 по 03.12.2024, в кількості 6 місяців 26 днів.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на три роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України засудженого ОСОБА_5 зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти із зали суду. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати понесенні на залучення експертів в сумі 5790,95 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`яносто гривень 95 коп.).

Всі речові докази в даному кримінальному провадженні зберігати при матеріалах кримінального провадження та в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області до розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 374 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: