Провадження № 11-сс/811/1598/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2024 року,-

за участю ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, поновлено ОСОБА_6 строк на звернення зі скаргою. Відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, в якій зобов`язати ТУ ДБР у м. Львові невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, які мають ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого вимогами пунктів 2, 4, 6, 11 частини 1 статті 67, частин 2, 3 статті 161, статті 170, частини 1 статті 366, частини 4 статті 382, частини 2 статті 397 Кодексу № 2341 до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі Заяви потерпілого від 11.09.2024 року громадянина України, керівника громадської організації "Громадська ініціатива 1" ОСОБА_7 про вчинене щодо нього кримінального правопорушення за Вих.277 - п та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обгрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2024 року є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою з огляду на наступне.

Вказує, що невідповідність висновків викладених у судовому рішенні є протиправною та дискримінаційною та такою що суперечить всім фактичним обставинам кримінального провадження зазначених у підпунктах 2.1-2.11 пункту 2 Заяви потерпілого громадянина України, керівника громадської організації "Громадська ініціатива 1" ОСОБА_7 про вчинене щодо нього кримінального правопорушення Вих.277 - п від 11.09.2024 року з викладом обставин, з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, наявності підстав вважати цю заяву саме заявою про кримінальне правопорушення та наявності в цій заяві об`єктивних даних,об`єктивної і суб`єктивної сторони, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а саме, склад кримінального правопорушення - сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення об`єкт кримінального правопорушення суспільні відносини (власне об`єкт кримінального правопорушення), предмет кримінального правопорушення та потерпілий від кримінального правопорушення, об`єктивну сторону кримінального правопорушення суспільно небезпечне діяння, місце, час і спосіб, спеціального суб`єкта кримінального правопорушення посадові особи суб`єктивну сторону кримінального правопорушення

Зазначає, що вина, є такими даними є фактичне існування доказів, які викладені в підпунктах 2.1 - 2.11 пункту 2 даної заяви.

Прокурор у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та клопотання про відкладення судового засідання суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 як керівник громадської організації "Громадська iнiцiaтивa 1" звернувся до центрального апарату Державного бюро розслідувань із заявою про злочин, вчинений особами органів державної влади. Відповіддю центральний апарат ДБР від 13.09.2024 року йому повідомлено про те, що його заяву скеровано за належністю до ТУ ДБР у м. Львові для розгляду. Проте ТУ ДБР у м. Львові не надало йому відповідь на його заяву, а повідомлено про те, що така відповідь направлена поштою. На вимогу надати зазначену відповідь особисто, ОСОБА_8 16.10.2024 року переслав скановану копію відповіді центрального апарату ДБР йому на електронну адресу. При розмові із працівниками підприємства "Укрпошта" щодо отримання ними поштового відправлення від ТУ ДБР у м. Львові у період з 01.10.2024 року по 17.10.2024 року йому стало відомо про відсутність отримання ними поштового відправлення. Такі протиправні дискримінаційні рішення, дії та бездіяльність працівників ТУ ДБР, а саме: не було виконано повноваження щодо зобов`язання службової особи ТУ ДБР у м. Львові у наданні йому документу, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення, не було виконано повноваження щодо зобов`язання службової особи ТУ ДБР у м. Львові невідкладно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування та не було виконано зобов`язання щодо надання заявнику витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги слідчим суддею було встановлено, що заява ОСОБА_6 не містить достатньої інформації про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим така не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, та таке рішення на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається, уповноважені особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 11.09.2024, дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було проведено розгляд справи без повної фіксації судового засідання, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з журналу судового засідання від 28.10.2024 (а.с.72), в такому наявне посилання на файли технічної фіксації, які знаходяться у централізованому файловому сховищі.

Окрім цього, на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про виклик та допит свідків у судовому засіданні.

Колегія суддів відмовляє у заявленому клопотанні, оскільки відсутня необхідність допиту вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, а скаржником не наведено жодних обґрунтованих підстав для допиту таких.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали скарги, матеріали перевірки Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові за зверненням ОСОБА_6 та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4