Справа № 459/69/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/650/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові кримінальне провадження №0002209 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.289, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Червоноград Львівської області, громадянина України, з освітою не повною середньою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 27.09.2019р Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в с. Волсвин, Червоноградського району Львівської області, громадянина України, з освітою не повною середньою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє Буським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України на до 5 років і 5 місяців позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Сокальського районного суду Львівської області від 01 травня 2024 року ОСОБА_6 :

- визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- визнано винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- визнано винуватим за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених цим вироком покарань, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2019р. та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту взяття під варту з 27.09.2019 р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, час його попереднього ув`язнення: з 08.12.2015р. по 24.10.2016р., з 02.02.2021р. по 01.05.2024р.

Враховуючи те, що на час постановлення вироку ОСОБА_6 відбув під вартою 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 17 (сімнадцять) днів, що згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) дорівнює 8 (восьми) рокам 3 (трьом) місяцям 4 (чотирьом) дням позбавлення волі, вважати його таким, що відбув покарання та звільнено з-під варти негайно в залі суду.

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 01 травня 2024 року ОСОБА_7 :

- визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- визнано винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- визнано винуватим за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених цим вироком покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Буського районного суду Львівської області від 12.05.2022р. та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту взяття під варту з 02.09.2020р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.)зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, час його попереднього ув`язнення: з 19.11.2015р. до 13.11.2016р., з 10.01.2019р. по 27.03.2019р., з 28.03.2024р. по 01.05.2024р.

Враховуючи те, що на час постановлення вироку ОСОБА_7 відбув під вартою 1 (один) рік 2 (два) місяці 18 (вісімнадцять) днів, що згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) дорівнює 2 (двом) рокам 5 (п`яти) місяцям 6 (шести) дням позбавлення волі, а також відбув покарання в період з 02.09.2020р. по 01.05.2024р. за вироком Буського районного суду Львівської області від 12.05.2022р., вважати його таким, що відбув покарання та звільнено з-під варти негайно в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 29 копійок витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 29 копійок витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 14.11.2015 року ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 з метою особистого збагачення, у вечірній час з під`їзду будинку АДРЕСА_3 таємно викрали мопед марки «Ямаха» вартістю 7000 гривень, що належить ОСОБА_12 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину втекли, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

14.11.2015 року близько 24:00год. ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_7 незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 35000 грн., що знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , належний потерпілому ОСОБА_13 , після чого, перебуваючи на узбіччі дороги сполучення АДРЕСА_3 , спільними діями, таємно викрали з даного автомобіля майно потерпілого ОСОБА_13 , а саме: автомагнітолу іноземного виробництва вартістю 560 гривень, дві в`язки ключів в кількості 7 штук вартістю по 25 гривень за штуку, чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 35735 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_7 , 15.11.2015 року, близько 02:00 годин, незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 ТЕ вартістю 35 000 гривень, який був припарковий біля будинку АДРЕСА_5 . Після цього, перебуваючи поблизу с.Городище Червоноградського району Львівської області, викрали з даного автомобіля майно потерпілого ОСОБА_14 , а саме: акумулятор вартістю 1500 грн., чим завдали останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

15.11.2015 року близько 03:30 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, діючи повторно та за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_6 , спільними діями, намагалися незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 15000 гривень, що належить ОСОБА_15 , вони пошкодивши замок у дверях даного автомобіля та вирвавши проводку замка запалювання, намагалися завести двигун автомобіля та відштовхали даний автомобіля на відстань близько 50 метрів від місця парковки, щоб таким чином завести двигун автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не запустили двигун автомобіля.

15.11.2015 року близько 05:00 годин ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_7 , діючи повторно, таємно викрали з автомобіля марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходився поблизу будинку АДРЕСА_7 , акумулятор марки «Амега» вартістю 620 гривень, чим завдали ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

15.11.2015 року, близько 23:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , діючи повторно, незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 23000 гривень, який був припарковий поблизу будинку АДРЕСА_6 . Після цього, перебуваючи на лузі біля річки Західний Буг таємно викрали з салону даного автомобіля спідометр вартістю 470 грн., тахометр вартістю 360 грн. та сумку вартістю 20грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоди на вказану суму.

16.11.2015 року, близько 02:00 годин, ОСОБА_7 діючи повторно за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_6 , який на той час був неповнолітнім, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_8 , спільними діями, намагалися незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ-21013 реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 20000 гривень, що належить ОСОБА_18 Розбивши кватирку в правих пасажирських дверях та вирвавши проводку замка запалювання, намагалися завести двигун даного автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не запустили двигун автомобіля.

16.11.2015 року, близько 02:20 годин, ОСОБА_7 , діючи повторно за попередньою змовою, групою осіб ОСОБА_6 , який на той час був неповнолітнім, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_8 , спільними діями, намагалися незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_6 вартістю 6500 гривень, що належить ОСОБА_19 Розбивши кватирку в правих пасажирських дверях та вирвавши проводку замка запалювання намагалися завести двигун даного автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не запустили двигун автомобіля.

16.11.2015 року, о 03:03 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_7 , повторно незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_7 вартістю 40 000 гривень, який був припарковий біля будинку АДРЕСА_9 , чим завдали потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на вказану суму.

16.11.2015 року близько 04:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_7 , повторно таємно викрали з автомобіля марки ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_8 , який був припарковий біля будинку АДРЕСА_5 , акумулятор марки «Домінатор» вартістю 800 гривень, чим завдали ОСОБА_21 матеріальної шкоди на вказану суму.

16.11.2015 року близько 24:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, повторно таємно викрав мопед «Дельта», який знаходився біля першого підїзду буд. АДРЕСА_10 , чим завдав ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 4500 гривень.

17.11.2015 року близько 01:00 годин, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , який на той час був неповнолітнім, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , спільними діями повторно намагалися незаконно заволодіти автомобілем марки «Вольво-340» реєстраційний номер НОМЕР_9 вартістю 30 000 гривень, який належить ОСОБА_23 Пошкодивши замок в лівих передніх дверях даного автомобіля та замок запалювання, намагалися завести двигун автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не запустили двигун даного автомобіля.

03.12.2015 року близько 22:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження, діючи згідно розподілених ролей спільними діями, повторно незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_10 вартістю 25000 грн., який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_5 та який належить ОСОБА_24 і з місця вчинення злочину на вказаному автомобілі втекли. Перебуваючи на даному автомобілі неподалік шахти «Надія» в АДРЕСА_3 , таємно викрали з нього майно потерпілого, а саме: дві телескопічні рибальські вудочки вартістю по 250 гривень, вогнегасник вартістю 250 гривень та упаковку йогуртів «Галичина» в кількості 10 пляшок вартістю по 15 гривень за пляшку, чим завдали останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

04.12.2015 року близько 19:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою групою осіб з матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , спільними діями повторно намагалися незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_11 вартістю 35 000 гривень, який належить ОСОБА_25 . Видавивши скло в лівих передніх дверях даного автомобіля, стали штовхати його, щоб запустити двигун автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їхні дії були викриті перехожим громадянином та вони з місця вчинення злочину втекли.

04.12.2015 року, близько 24:00 годин, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою, групою осіб з особами, матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_5 , спільними діями намагалися повторно незаконно заволодіти автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_12 ТС вартістю 25 000 гривень, який належить ОСОБА_26 Розбивши скло у лівих передніх дверях даного автомобіля, стали штовхати його, щоб запустити двигун автомобіля, однак свої злочинні дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їхні дії були викриті перехожими громадянами та вони з місця вчинення злочину втекли.

Даний вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржується.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Сокальського районного суду Львівської області від 01.05.2024 в частині призначення остаточного покарання ОСОБА_6 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених цим вироком, остаточно визначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2019, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі, зарахувавши в його строк покарання, відбуте за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2019.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, чинній станом на 15.11.2015) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, час його попереднього ув`язнення з 08.12.2015 по 24.10.2016, з 02.02.2021 по 01.05.2024, у зв`язку з чим вважати його таким, що відбув покарання.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважаю, що вирок Сокальського районного суду від 01.05.2024 стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип часткового складання призначених покарань, усупереч положенням закону про кримінальну відповідальність та практиці Верховного суду, остаточне покарання призначив менше за розмір одного з покарань, призначеного за один із злочинів.

Вважає, що суд першої інстанції фактично не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню (часткове складання призначених покарань, передбачене ч. 1, 2 ст. 70 КК України), внаслідок чого невірно визначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю кримінальних покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. ?

Заслухавши доповідача, виступи учасників судового процесу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, апеляційний суд не проводить їх детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції положень кримінального закону є слушними та заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 , вищезазначених вимог не дотримався, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип часткового складання призначених покарань, усупереч положенням закону про кримінальну відповідальність та практиці Верховного суду, остаточне покарання призначив менше за розмір одного з покарань, призначеного за один із злочинів (вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289 України у виді 6 років позбавлення волі).

Тому, колегія суддів вважає повністю обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд першої інстанції фактично не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню (часткове складання призначених покарань, передбачене ч. 1, 2 ст. 70 КК України), внаслідок чого невірно визначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю кримінальних покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв' язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Зважаючи на вищевказане, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок - скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 - задоволити.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначених цим вироком, остаточно визначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2019, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі, зарахувавши в його строк покарання, відбуте за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2019.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, чинній станом на 15.11.2015) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, час його попереднього ув`язнення з 08.12.2015 по 24.10.2016, з 02.02.2021 по 01.05.2024, у зв`язку з чим вважати його таким, що відбув покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3