УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001280 від 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 20.07.2024 від оператора спецлінії «102» надійшло повідомлення, що в КНП ВОДКЛ ВОР звернувся малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з тілесними ушкодженнями отриманими внаслідок ДТП.

При прибутті в медичний заклад було встановлено, що 20.07.2024 біля 18:30 год. водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 жит АДРЕСА_1 , керуючий автомобілем марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Замостянській, в напрямку пр-та Коцюбинського, на нерегульованому перехресті з вул. Острозького, допустила наїзд на малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_2 , який керуючи орендованим електросамокатом марки «ОКАІ» рама №ОК50 з логотипом «VEVI» №VV30438, пересікав вище вказане перехрестя, рухаючись зліва-направо, відносно руху автомобіля. Згодом водій ОСОБА_5 , посадила потерпілого в свій автомобіль та відвезла в ВОДКЛ.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

В даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

20.07.2024 під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та електросамокат марки «ОКАІ» рама № НОМЕР_2 з логотипом «VEVI» №VV30438 які доставлено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_3 .

Автомобіль марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 жит АДРЕСА_1 . та на момент ДТП перебував у її користуванні.

Електросамокат марки «ОКАІ» рама №ОК50 з логотипом «VEVI» № НОМЕР_3 належить ТзОВ «VEVI» зареєстр. АДРЕСА_4 (засновник ОСОБА_6 АДРЕСА_4 ) та на момент ДТП перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_4 .

Вилучені транспортні засоби містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являються джерелом доказів при дослідженні якого необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, уникнення його подальшого зникнення, втрати, пошкодження чи реалізації вилученого майна та забезпечення відшкодування шкоди, потерпілим завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладені арешту на автомобіль марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та електросамокат марки «ОКАІ» рама №ОК50 з логотипом «VEVI» №VV30438, які було вилучено під час огляду місця події ДТП 21.07.2024.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1, ч. 2, 3 ст. 170 КПК), тобто в даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Згідно ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вище вказані вилучені речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки є предметом злочину та можуть бути використаними під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаного майна, яке уже вилучено, необхідно для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0001280 від 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, під час проведення огляду виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час огляду є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 20.07.2024 в ході огляду місця події на вулиці Замостянській, на нерегульованому перехресті з вул. Острозького в м. Вінниці, а саме:

1. Автомобіль марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_1 , та на момент ДТП перебував у її користуванні.

2. Електросамокат марки «ОКАІ» рама №ОК50 з логотипом «VEVI» № НОМЕР_3 належить ТзОВ «VEVI» зареєстр. АДРЕСА_4 (засновник ОСОБА_6 АДРЕСА_4 ) та на момент ДТП перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_4 , які доставлено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований - підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя