Справа № 307/1654/24
Провадження №1-в/307/34/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання відділу № 21 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року за ч. 4 ст. 407 КК України, після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання від відділу № 21 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання ОСОБА_4 , засудженого вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Сєвєродонецького РВ №2 17 березня 2021 року. ОСОБА_4 надсилались виклики до уповноваженого органу з питань пробації на 24 березня 2021 та на 01 квітня 2021 року. 29 березня 2021 року ОСОБА_4 з`явився до органу пробації та під підпис був ознайомлений з правами засудженого, з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, з обов`язками, встановленими відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України, Закону України «Про пробацію» та покладеними на нього вироком суду відповідно до ст. 76 КК України.

05 червня 2021 року ОСОБА_4 не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних причин, чим порушив обов`язок покладений на нього судом, за неявку для реєстрації без поважних причин засудженому було винесено письмове попередження, оскільки поважних причин неявки для реєстрації, які були б документально підтверджені, у нього не було. Подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування призначеного покарання до суду не направлялось, у зв`язку з тим, що після винесення письмового попередження, засуджений ОСОБА_4 більше не порушував обов`язок покладений на нього судом. До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не притягувався. Відомостей про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення, що підтверджувалось би обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили до Сєвєродонецького РВ №2 не надходило. Відповідно до побутової характеристики, наданою головою вуличного комітету, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризувався позитивно. В період іспитового строку із засудженим систематично проводилась профілактично та соціально виховна робота. 23 грудня 2021 року іспитовий строк, призначений засудженому вироком суду закінчився.

23 грудня 2021 року до Лисичанського міського суду Луганської області була направлена особова справа № 80/2021 на 62 арк. засудженого та подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_4 за вих. № 27/4/7101-21 від 23.12.2021 року. Рішення Лисичанського міського суду щодо розгляду вищезазначеного подання стосовно ОСОБА_4 до Сєвєродонецького РВ № 2 не надходило.

24 лютого 2022 року та території України російською федерацією було розпочато бойові дії, територія м. Лисичанська була окупована, всі паперові особові справи засуджених були втрачені. Кримінальне провадження № 0001107 від 19.07.2022 р. за фактом захоплення приміщення Сєвєродонецького РВ № 2 невідомими озброєними особами НЗФ ЛНР. Діяльність уповноважених органів з питань пробації на території Луганської області була припинена. Доступ до Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту (далі - ЄРЗО), впроваджений Міністерством Юстиції в тестовому режимі з 2020 року, до якого вносились скановані копії особових справ засуджених, був заблокований. Доступ до сканованих копій особових справ засуджених, перебуваючих на обліку Сєвєродонецького РВ № 2, в ЄРЗО був поновлений лише в липні 2022 року. У зв`язку з тим, що особова справа ОСОБА_4 в паперовому вигляді була направлена до Лисичанського міського суду Луганської області та в подальшому втрачена, а в ЄРЗО відсутня більшість сканованих копій документів з особової справи засудженого, відділом АДРЕСА_2 проводилась робота щодо відновлення втрачених документів. В результаті чого вдалось відновити деякі документи та сформувати частину особової справи.

Відповідно до розпорядження Верховного суду України від 06.03.2022 р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальна підсудність Лисичанського міського суду Луганської області змінена на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

04 липня 2022 року було зроблено запит до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з метою отримання інформації про розгляд подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4

12 серпня 2022 року до органу пробації надійшла відповідь з Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, з якої стало відомо, що справи Лисичанського міського суду Луганської області не передані до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області. В Єдиному державному реєстрі судових рішень не знайдено винесених рішень за вказаним поданням.

15 серпня 2022 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області були спрямовані матеріали та подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_4

20 лютого 2023 року до відділу №21 надійшла ухвала з Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_4 з якої стало відомо, що у задоволенні подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовлено.

20 березня 2024 року надійшла інформація з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, наданої Міністерством соціальної політики України інформація про місце тимчасової реєстрації засудженого ОСОБА_4 на території України як внутрішньо-переміщеної особи, та його контактного телефону ( НОМЕР_1 ). Була проведена телефонна бесіда із засудженим ОСОБА_4 . Він пояснив, що на даний час, у зв`язку із окупацією Луганської області, він мешкає тимчасово за у гуртожитку адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Луганській області від 04 березня 2024 року відомості про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення станом на 06 лютого 2024 року - відсутні. Інформація щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 під час перебування на обліку до відділу пробації не надходила. Враховуючи викладене, просить звільнити засудженого від покарання і зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення засудженого від покарання.

Представник відділу № 21 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просила справу розглянути без участі представника органу пробації. Подання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 , не з`явився, згідно поданої зави просив розгляд справи провести у його відсутності та клопотання задовольнити.

Розглянувши матеріали клопотання, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе звільнити засудженого від покарання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.5, 8, 9, 13-3 частини першої ст. 537 цього Кодексу.

Статтею 537 КПК України передбачено що під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Як зазначено в поданні, засуджений ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч.3 ст.75 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.75 КК України.

За статтею 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

При цьому за ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Суд зазначає, що іспитовий строк є визначеним проміжком часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим. В разі закінчення такого строку орган пробації може звернутись до суду лише з поданням про звільнення від покарання засудженої особи, оскільки період контролю щодо такої особи у державних органів вже скінчився, то ж суд у такому випадку повинен звільнити засуджену особу від призначеного покарання, оскільки протягом такого іспитового строку компетентним органом фактично не було доведено, що засуджена особа вчинила новий злочин, системно вчиняла адміністративні правопорушення або порушувала покладені на нього обов`язки.

З огляду на викладене, враховуючи, що іспитовий строк тривалістю один рік, встановлений засудженому ОСОБА_4 почав обчислюватися з моменту проголошення вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року, тому на дату розгляду судом даного подання вказаний іспитовий строк закінчився.

Згідно вимоги про судимість від 06 лютого 2024 року, засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягався.

Беручи до уваги наведене, та ту обставину, що встановлений іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 , закінчився, а за період іспитового строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення, суд вважає, що засудженого слід звільнити від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, ч. 1 ст. 78 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1