ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«19» листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000574 від 07 грудня 2021 року стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Крамчанка Великописарівського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання детектива про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000574 від 07 грудня 2021 року, розгляд якого був призначений на 14 листопада 2024 року.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000574 від 07 грудня 2021 року за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, щодо можливого заволодіння майном АТ «Харківобленерго» шляхом зловживання службовими особами цього товариства своїм службовим становищем під час організації та проведення процедур закупівель товарів, робіт та послуг.

В межах даного кримінального провадження директор ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИЙ ЗАВОД ЕНЕРГОМІРА» (далі - ТОВ «ХЕТЗ «Енергоміра») ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння та незакінчений замах на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою.

Так, відповідно до клопотання, з урахуванням наявності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_9 вказаних кримінальних правопорушень, 22 серпня 2024 року йому у порядку ст.ст. 135, 278 КПК України повідомлено про підозру. Крім того, ОСОБА_9 викликався до органу досудового розслідування на 19, 22 серпня та 02, 16 вересня 2024 року в порядку, визначеному главою 11 КПК України, однак на такі виклики не з`явився, при цьому, згідно з інформацією, отриманою від Державної міграційної службі України листами від 15 липня 2024 року №6.2-6758/2-24 та від 07 серпня 2024 року №6.2-7575/2-24, ОСОБА_9 з питання оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання в установленому законом порядку до органів ДМС не звертався і місце проживання останнього зареєстровано саме за адресою, на яку направлялися повістки ( АДРЕСА_1 ), у зв`язку з чим постановою детектива від 24 вересня 2024 року його оголошено в міжнародний розшук.

Мотивуючи необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, детектив у клопотанні зазначив, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, який карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Метою обрання підозрюваному запобіжного заходу, згідно зі ст. 177 КПК України, детектив визначає забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою обрання запобіжного заходу в клопотанні визначено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, а також суттєвий ступінь вказаних ризиків, а застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Позиція сторін у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково висвітлив свою позицію щодо заперечень сторони захисту. Зокрема, послався на те, що доводи сторони захисту стосовно проведеного у кримінальному провадженні експертного дослідження, метою якого було визначення ринкової вартості контрольно-вимірювальних приладів (лічильників електроенергії та додаткового електрообладнання), не можуть бути прийняті слідчим судом як докази, з огляду на те, що для підтвердження розрахунків, здійснених адвокатом ОСОБА_6 , необхідним є застосування спеціальних знань в порядку, визначеному КПК України. Крім того, долучив протокол огляду від 18 листопада 2024 року веб-сайту ТОВ «ХЕТЗ «Енергоміра», а також матеріалів кримінального провадження в частині висновків експертів від 22 квітня 2024 року та від 28 червня 2024 року із документами, що направлялись для проведення досліджень шляхом їх аналізу та зіставлення отриманих результатів.

Сторона захисту ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення клопотання детектива.

Зокрема, адвокат ОСОБА_6 підтримав свої письмові заперечення, вказавши на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, з посиланням на те, що на цей час обґрунтованість підозри в частині завищення цін ґрунтується лише на висновку експерта від 22 квітня 2024 року №СЕ-19/119-24/4636-ТВ, однак під час його складення експертом були допущені чисельні порушення, оскільки проведення товарознавчої експертизи на основі цін одного постачальника не може забезпечити точну і об`єктивну оцінку ринкової вартості товару через можливість маніпуляцій, недостатність інформації про ринкові умови і необхідність урахування конкуренції, натомість для забезпечення прозорості та точності оцінки важливо включати інформацію з кількох джерел та постачальників, а наявність тільки одного джерела цін не дає повного уявлення про ринкову вартість. Так, у висновку досліджуються ціни лише одного виробника лічильників ТОВ «ХТЕЗ «Енергоміра», що дозволяє стверджувати про те, що ринок лічильників та їх аналогів досліджений не був. Як зазначив адвокат, ним був отриманий тимчасовий доступ до документації ТОВ «ХТЕЗ «Енергоміра», опрацювання частини якої (товарних позицій), дало йому підстави стверджувати, що експерт чомусь серед всіх можливих цінових позицій свідомо обирав або найнижчі або такі, що за своєю номенклатурою не відповідають поставленій за договорами, які досліджуються. Наприклад, під час дослідження цін на Лічильник 1-но фазний для АСКОЕ-побут «CE102-U S7 149-JOPR1QUVLEFZ» експерт використав видаткові накладні ЭН-0001245, ЭH-0001374, 9Н-0001390. Однак, після отримання тимчасового доступу до первинних документів адвокатом було з`ясовано, що ці видаткові накладні стосуються зовсім іншого лічильника, а саме: НОМЕР_1 -JOPR1QUVLEFZ. Інша ж первинна документація свідчить про кардинально інші (вищі) ціни на вказану номенклатурну позицію. Як стверджує адвокат, зазначене стосується кожної номенклатурної позиції, інформацію про що він детально виклав у своїх письмових запереченнях. Крім того, на відповідний запит адвокат отримав від AT «Харківобленерго» детальну інформацію про аналоги інших виробників електротехнічної продукті (лічильників та іншого обладнання) які були вказані в специфікації за договорами №Ц9354 від 25 травня 2021 року, № НОМЕР_2 від 27 вересня 2021 року та копії паспортів на лічильники виробництва ТОВ «ХТЕЗ «Енергоміра», виходячи з якої ним також був проведений аналіз даних, доступних на платформі державних закупівель «Prozorro», за результатами якого вартість ідентичних лічильників, що реалізовувалися ТОВ «ХТЕЗ «Енергоміра» та аналогів повністю відповідають діапазону цін, які були вказані у зазначених вище договорах. За таких обставин, адвокат вважає, що висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 22 квітня 2024 року №СЕ-19/119-24/4636-ТВ не може вважатися достовірним доказом. Адвокат розгорнуто виклав свою позицію стосовно фальсифікації, на його думку, висновків експертів, посилаючись на те, що експертом самостійно, без узгодження з особою, яка призначила експертизу, було змінено експертну задачу; майже 50% джерел інформації, використаних експертом, містили інформацію про ціни реалізації товарів фізичним, а не юридичним особам; усі використані експертом видаткові накладні мають суттєві недоліки в оформленні, а саме: не містять усіх необхідних заповнених реквізитів і відомостей, що перешкоджає можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку покупця. Адвокат також вказав на те, що постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 21 березня 2024 року надійшла до Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 березня 2024 року, а висновок експерта СЕ-19/119-24/4636-ТВ складено від 22 квітня 2024 року, при цьому дати оцінки зазначені у постанові від 21 березня 2024 року: 25 травня 2021 року, 27 липня 2021 року, 14 січня 2022 року, 15 лютого 2022 року. Таким чином, на переконання адвоката, експертом фактично визначалась ринкова вартість товару у минулому часі, тобто ним виконувалась ретроспективна оцінка, не дивлячись на що він не застосував жодного коефіцієнту коригування та не навів причині їх незастосування. Крім того, всупереч нормам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», експертом не співставлялись умови договорів поставки. Адвокат також виклав свою позицію стосовно сумнівності висновку експерта №СЕ-19/119-24/7778-ЕК від 28 червня 2024 року стосовно дослідження висновків протоколу огляду від 10 травня 2024 року в частині розрахованого детективами НАБУ завищення AT «Харківобленерго» рівня ринкових цін та середньозважених товару за номеклатурою поставки згідно специфікацій до договорів поставки.

Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 також підтримали свої письмові заперечення, відповідно до яких стороною обвинувачення не вжито належних заходів для повідомлення ОСОБА_9 про підозру, наслідком чого є недоведеність набуття останнім процесуального статусу підозрюваної особи. Додатково в цій частині звернуто увагу на тому, що наразі процесуальна позиція сторони обвинувачення зводиться до того, що ОСОБА_9 може перебувати на території рф, в той час як будь-яких доказів виконання вимог ч. 8 ст. 135 КПК України матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, на переконання адвокатів, з боку сторони обвинувачення до матеріалів провадження не долучено відповідних доказів, які б могли свідчити про існування в діях ОСОБА_9 обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в тому числі в частині кваліфікації. Навпаки, на погляд сторони захисту, зміст викладеного в протоколах додаткового огляду мобільних телефонів від 05, 09 серпня 2024 року листування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на які посилається сторона обвинувачення, стверджуючи про обґрунтованість підозри, лише спростовує будь-яку причетність ОСОБА_9 до можливого вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки не має жодного доказового значення для кримінального провадження. Адвокати також стверджують, що стороною обвинувачення не доведено перебування ОСОБА_9 в міжнародному розшуку. При цьому, щодо підстав для оголошення такого розшуку зазначили, що не погоджуються з належним повідомленням ОСОБА_9 про виклик його до детектива, а тому, на їх переконання, не слід і вести мову про його нез`явлення за такими викликами. Тобто, на думку адвокатів, постанова про оголошення ОСОБА_9 в міжнародний розшук прийнята без будь-яких для цього правових підстав, а тому не може свідчити про перебування ОСОБА_9 в міжнародному розшуку. Більше того, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей та матеріалів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_9 по меншій мірі обізнаний про факт існування кримінального провадження стосовно нього, зокрема, що його допитували в межах цього кримінального провадження, за його участі проводились будь-які процесуальні дії, в тому числі в його житлі чи володінні. До того ж, адвокати вважають, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків, оскільки відповідні посилання сторони обвинувачення є формальними та такими, що не містять під собою відповідного правового підґрунтя.

На підтвердження своїх доводів сторони долучили значну кількість матеріалів, що досліджувались слідчим суддею в судому засіданні в ході розгляду клопотання.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про наступне.

Зі змісту ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, з метою визначення, чи є законні підстави для обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно в межах доводів відповідного клопотання дослідити, зокрема обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку ст.ст. 276-279 КПК України; наявності та достатності доказів на підтвердження факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку; наявності ризиків, які можливо характеризувати, передусім, як небезпеку, пов`язану із обґрунтованою ймовірністю вчинення особою спроб протидії кримінальному провадженню,якої слід уникати.

Вирішуючи зазначені питання в межах розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначає про наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 08 жовтня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000574 розпочато 07 грудня 2021 року. В його межах письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, складено детективом 22 серпня 2024 року за погодженням з прокурором та вручено йому згідно з вимогами ст. 278 КПК України у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема рапорту детектива від 22 серпня 2024 року, прибувши за місцем проживання ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ) було встановлено, що в будинку на даний час проживає рідна сестра ОСОБА_9 , яка повідомила, що її брат за вказаною адресою наразі не проживає, його теперішнє місцезнаходження та його контактні номери телефонів їй не відомі, при цьому отримати примірники повідомлення про підозру та пам`ятки для передачі ОСОБА_9 будь-яким зручним для неї способом вона відмовилась, після чого примірники повідомлення про підозру та пам`ятки були поміщені у поштову скриньку будинку за вказаною адресою. Крім того, у зв`язку з тим, що за місцем реєстрації ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) ніхто не відчинив двері, примірники повідомлення про підозру та пам`ятки так само були поміщені у поштову скриньку із позначенням 72 на 1-му поверсі будинку за вказаною адресою. Примірники повідомлення про підозру та пам`ятки були також направлені поштою на вказані відомі адреси за місцями реєстрації і проживання ОСОБА_9 та на адресу ОСББ «Гвардійський 33», а також вручені представнику Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та залишені охоронцю території ТОВ «ХЕТЗ «Енергоміра» для передачі представникам цього товариства. Додатково примірники повідомлення про підозру та пам`ятки надіслано на електронні поштові скриньки та у мобільних додатках ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 71-79).

Отже, досліджені матеріали свідчать, що ОСОБА_9 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні в розумінні ст. 42 КПК України з 22 серпня 2024 року і стосовно нього може розглядатися питання про обрання запобіжного заходу.

Додатково слід зазначити, що направлення органом досудового розслідування копій повідомлень про підозру на поштові електронні скриньки та в мобільних додатках сприймаються слідчим суддею виключно як додаткові заходи, що направлені на забезпечення дотримання справедливості кримінального провадження в цілому.

Щодо оголошення підозрюваного у міжнародний розшук

Зі змісту 6 ст. 193 КПК України випливає, що під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен, зокрема з`ясувати чи оголошена особа, щодо якої вирішується таке питання, у міжнародний розшук. При цьому, слідчий суддя не вправі вимагати доведення факту здійснення розшукових заходів чи вчинення будь-яких інших додаткових дій, оскільки кримінальне процесуальне законодавство не визначає такої вимоги.

Постановою детектива НАБУ ОСОБА_8 від 24 вересня 2024 року ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук (т. 1 а.с. 90-193).

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у обліках Інтерполу, але визначає необхідність оголошення такого розшуку, що в даному випадку і було здійснено детективом шляхом прийняття постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародний розшук.

Враховуючи наведену позицію, твердження сторони захисту підозрюваного ОСОБА_9 про те, що зазначені вище дії не свідчать про фактичне внесення відомостей до бази даних Інтерполу та початок процедури розшуку особи, до уваги не приймаються, оскільки на момент звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу та його розгляду підозрюваний ОСОБА_9 уже був оголошений у міжнародний розшук у зв`язку з прийняттям детективом такого рішення, а дії правоохоронного органу щодо направлення відповідних запитів до компетентних органів за наслідком прийняття цього рішення є лише його виконанням та не впливає на констатацію факту оголошення підозрюваного у розшук.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що, як вбачається з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування виконано всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 та проведення за його участі слідчих дій.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 неодноразово викликалася до органу досудового розслідування в порядку глави 11 КПК України, зокрема на 19, 22 серпня та 02, 16 вересня 2024 року. Так, за даними рапорту детектива від 15 серпня 2024 року (т. 1 а.с. 32), для вручення ОСОБА_9 повісток на 19, 22 серпня 2024 року детектив прибув за адресою його проживання: АДРЕСА_2 , де було встановлено, що в будинку на даний час проживає рідна сестра ОСОБА_9 , яка повідомила, що її брат за вказаною адресою наразі не проживає, його теперішнє місцезнаходження їй не відоме, при цьому отримати повістки для передачі ОСОБА_9 будь-яким зручним для неї способом вона відмовилась, після чого такі повістки були поміщені у поштову скриньку будинку за вказаною адресою. Після цього повістки були вручені представнику Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Детектив також прибув за адресою місця реєстрації ОСОБА_9 : АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим повістки були залишені в дверях при вході до спільного приміщення квартир АДРЕСА_3 . Крім того, вказані повістки були залишені охоронцю території ТОВ «ХЕТЗ «Енергоміра» для передачі представникам цього товариства, а також направлені поштою на адреси його реєстрації і проживання та ОСББ «Гвардійський 33» (т. 1 а.с. 21-27, 29). Однак, на вказані виклики ОСОБА_9 не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив, про що свідчать рапорти детектива від 27 серпня та 28 серпня 2024 року, при цьому у останньому, серед іншого, зазначено, що повістка про виклик на 22 серпня 2024 року також була опублікована на офіційному веб-сайті НАБУ (т. 1 а.с. 28, 30). Як вбачається з рапортів детектива від 10 вересня та 02 жовтня 2024 року, за повістками на 02 та 16 вересня 2024 року, які так само направлялися ОСОБА_9 за адресами його реєстрації та проживання, електронною поштою, публікувалися на офіційному веб-сайті НАБУ та направлялись на електронну пошту за місцем його роботи, ОСОБА_9 також не з`явився (т. 1 а.с. 81-89).

Зі змісту клопотання, відповідно до інформації, отриманої від Державної міграційної службі України листами 6.2-6758/2-24 від 15 липня 2024 року та 6.2-7575/2-24 від 07 серпня 2024 року, ОСОБА_9 з питання оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання в установленому законом порядку до органів ДМС не звертався і місце проживання останнього зареєстровано саме за адресою, на яку направлялися повістки ( АДРЕСА_1 ).

Отже, свого процесуального обов`язку ОСОБА_9 не виконав, при цьому залишив територію України та до цього часу не повертався, як і не виявив прагнення будь-яким чином комунікувати із судом, що неодноразово пропонувалось слідчим суддею в судовому засіданні через його адвокатів.

Отже, враховуючи зазначене вище, слідчий суддя констатує, що підозрюваному ОСОБА_9 наразі відомо про існування стосовно нього кримінального провадження, яке розслідується детективами НАБУ, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

За таких обставин, з урахуванням покарання, що передбачене законом за вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_9 , та, оцінюючи його у сукупності з іншими обставинами, встановленими в ході розгляду клопотання, зокрема щодо обізнаності останнього про наявність стосовно нього кримінального провадження, повідомлення про підозру та про його зміст, слідчий суддя зміг переконатися в усвідомленій та поінформованій відмові підозрюваного від участі в слідчих діях на території України.

Щодо обґрунтованості підозри

Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_9 підозра обґрунтованою, встановлення чого визначено ч. 2 ст. 177 КПК України однією з обов`язкових підстав для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів ч.5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень.

З точки зору такої практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, об`єктивно оцінює отримані докази за своїм внутрішнім переконанням та визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування до неї запобіжного заходу.

З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 зазначених вище кримінальних правопорушень, слідчим суддею досліджені наявні матеріали та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні і роз`яснені в судовому засіданні.

Так, з аналізу доводів, викладених в клопотанні та долучених до нього матеріалів вбачається, що в межах зазначеного кримінального провадження розслідуються обставини можливого привласнення, розтрати та заволодіння майном АТ «Харківобленерго» в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовими особами цього товариства своїм службовим становищем протягом 2021-2022 років під час організації та проведення процедур закупівель товарів, робіт та послуг за завищеними цінами. Зокрема, сторона обвинувачення стверджує, що у період з 24 листопада 2020 року по 24 січня 2023 року ОСОБА_10 , виконуючи обов`язки Генерального директора AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», організував вчинення злочинів та керував їх підготовкою і вчиненням, утворивши при цьому організовану групу, роль співорганізатора у якій зайняв ОСОБА_11 , який здійснював фактичне управління ТОВ «ЕК «ЕНЕРГО-ТАЙМ» та який залучив до вчинення злочину ОСОБА_9 - директора ТОВ «ХЕТЗ «ЕНЕРГОМІРА». До складу організованої групи, окрім ОСОБА_10 , також увійшли Директор з загальних питань AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_12 та начальник Управління матеріально-технічного постачання AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_13 Об`єднавшись у травні-червні 2021 року у внутрішньо стійке об`єднання вчинялось заволодіння грошових коштів AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в складі організованої групи в особливо великих розмірах. За версією слідства, елементами розробленого злочинного плану було завищення очікуваної вартості предметів публічних закупівель та формування моделей штучного обмеження допуску до участі у цих процедурах інших (непідконтрольних) суб`єктів господарювання. Так, члени організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 заволоділи коштами AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у розмірі 11 126 652,90 грн, що становить суму різниць у вартості поставленого товару, що був сплачений AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», тобто 7 815 553,54,38 грн та 3 311 099,36 грн, за договорами поставки Ц9354 від 25 травня 2021 року та Ч5360 від 27 вересня 2021 року, укладених із ТОВ «ХЕТЗ «ЕНЕРГОМІРА» на постачання лічильників у порівнянні з ринковими цінами. Також вказані члени організованої групи вчинили закінчений замах на заволодіння коштами AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» 9 193 127,80 грн з ПДВ, що становить суму різниць у вартості непоставленого на адресу AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» товару за договорами поставки, укладених із ТОВ «ХЕТЗ «Енергоміра», Ц9354 від 25 травня 2021 року та Ч5360 від 27 вересня 2021 року, тобто 3 281 332,68 грн з ПДВ та 3 899 754,00 грн з ПДВ відповідно, та із врахуванням різниці вартості поставленого товару за видатковими накладними ЭH-0000371 від 21 лютого 2022 року та ЭH-0000372 від 21 лютого 2022 року AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у порівнянні із ринковою вартістю. Крім того, члени організованої групи заволоділи коштами AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у розмірі 1 275 655,80 грн з ПДВ, що є різницею між вартістю товару, придбаного ТОВ «ЕК «ЕНЕРГО-ТАЙМ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКОЄВРОПЕЙСЬКА АГРОКОМПАНІЯ» (які фактично контролювались ОСОБА_11 ) у виробника-ТОВ «ЕЛІЗ» та іншого постачальника -ТОВ «ДІП СЕРВІС+», та вартістю товару, а саме: трансформаторів, реалізованих ТОВ «ЕК «ЕНЕРГОТАЙМ» до AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» по договору поставки Ч5656 від 04 жовтня 2021 року. Також члени організованої групи вчинили закінчений замах на заволодіння коштами AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у сумі 111 062 426,06 грн з ПДВ на підставі договору поставки трансформаторів Ч5656 від 04 жовтня 2021 року, укладеного із ТОВ «ЕК «ЕНЕРГО-ТАЙМ» (яка фактично контролювались ОСОБА_11 ).

Дослідивши обставини вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень та можливу роль ОСОБА_9 у них, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах (епізодичне фігурування підозрюваного ОСОБА_9 у матеріалах справи, зокрема наявні матеріали свідчать, що ОСОБА_15 не підтримував з ОСОБА_9 стосунків, які б могли переконати незалежного об`єктивного спостерігача про наявність організованої групи осіб, які об`єднанні єдиним умислом, що вбачається з зафіксованого та запропонованого слідчому судді листування, мовою оригіналу: «Посмотри пожалуйста кто это мне пишет? Может у тебя есть номер телефона. Это ОСОБА_16 . Тот который у тебя был в понедельник. Ок.», т. 3, а.с. 121, «Доброго Вам дня, прошу прощения что отнимаю время, но все же хочу спросить, нет ли возможности что то отгрузить по договору еще в этом году?», т. 3, а.с. 124; наявність лише підписів в договорах та факти знайомства з працівником AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» до підписання спірних договорів (т. 3, а.с. 21, перерахування особистих коштів)), слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтованість підозри щодо вчинення ним кримінального правопорушення є мінімальною, тож обставини здійснення підозрюваним конкретних дій і доведеність його вини у вчиненні умисного злочину потребують подальшої перевірки під час досудового розслідування та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, слід відзначити, що, хоч слідчий суддя на даному етапі і не вправі надавати оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам з точки зору їх належності та допустимості, однак, визнаючи рівень пред`явленої ОСОБА_9 підозри мінімальним на даний час, слідчий суддя не міг не врахувати доводи сторони захисту стосовно того, що наявний в матеріалах клопотання висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 22 квітня 2024 року №СЕ-19/119-24/4636-ТВ містить суттєві вади та розбіжності, які є очевидними та виправдано викликають сумніви щодо достовірності встановлених у цьому висновку даних.

Так, слідчим суддею було проаналізовано декілька позицій лічильників, з урахуванням яких можливо прийти до відповідного переконання вже на цій стадії і, на мою думку, без додаткової технічної експертизи в судовому засіданні слідчому судді, прокурору, адвокату неможливо розібратися в характеристиках того чи іншого лічильника, їх ідентичність чи аналогічність тощо. Звісно, слідчий суддя сприйняв позицію сторони обвинувачення, яка фактично відображає спробу усунути очевидні недоліки проведеної експертизи (протокол огляду від 18 листопада 2024), але, з урахуванням положень ст.185 КПК України, зазначені дії сторони обвинувачення фактично підтверджують те, що експертом були оцінені інші лічильники, з іншими характеристиками, а тому попередні висновки слідчого судді залишаються актуальними, у тому числі стосовно необхідності більш ретельного дослідження проведених закупівель лічильників AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановленню саме ринкових цін на вироби, які були закуплені, з`ясуванні дійсної ролі підозрюваного ОСОБА_17 .

Для наочності сприйняття інформації стосовно висновку експерта від 22 квітня 2024 року №СЕ-19/119-24/4636-ТВ (т. 2, а.с. 113 - 129) візьмемо декілька (перші за списком) лічильників, зокрема за договором поставки №Ц9354 від 25 травня 2021 року (т. 3, а.с. 67 зворот та/або т. 2 а.с. 135 зворот), де, згідно специфікації, ТОВ «ХЕТЗ «ЕНЕРГОМІРА» поставила AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» наступні лічильники, зокрема:

1.Лічильник 1-но фазний АСКОЕ-побут «СЕ102-U S7 149 - JOPR1QUVLEFZ» за ціною 1380,00 грн за одиницю (без ПДВ), яких було закуплено 5000 на загальну суму 6,9 млн грн (без ПДВ).

В той же час експерт проводить оцінку ідентичного виробу (т. 2, а.с. 118, 3 абз. знизу) згідно з наданими органом досудового розслідування трьома видатковими накладними №ЭН-0001245, №ЭН-0001374, №ЭН-0001390, дві останніх з яких стосуються лічильника, який має інші характеристики, зокрема «СЕ102-U.2 S7 149 - JOPR1QUVLEFZ», що також було підтверджено прокурором у судовому засіданні та детективом у протоколі огляду від 18 листопада 2024 року (т. 2, а.с. 127 зворот додатка до експертизи). Наявність двох вимірювальних елементів (фаза і нуль) є суттєвою відмінністю від предмета закупівлі (тільки фаза), а тому виконані детективом порівняння на прикладі взагалі інших лічильників ймовірно серії 145 чи 146 не співвідноситься з предметом закупівлі (149).

2.Лічильник 3-ри фазний для АСКОЕ-побут «СЕ303-U AR S36 746-JOAPR1Q2UVMFLZ» за ціною 2970,00 грн без ПДВ за одиницю (без ПДВ), яких було закуплено 880 на загальну суму 2 613 600 грн (без ПДВ).

В той же час експерт проводить оцінку ідентичного виробу (т. 2, а.с. 118, 3 абз. знизу) згідно з наданими органом досудового розслідування трьома видатковими накладними №ЭН-0001245, №ЭН-0001648, №ЭН-0001648, хоча тільки одна накладна №ЭН-0001648 має ідентичні характеристики, інша №ЭН-0001245 не містить ознаки Q2, третя (фактично друга) накладна була помилково зазначена експертом, за твердженням детектива (замість №ЭН-0001648 необхідно №ЭН-0000659).

Для наочності сприйняття інформації стосовно висновку експерта від 22 квітня 2024 року №СЕ-19/119-24/4636-ТВ (т. 2, а.с. 113 - 129) візьмемо декілька (перші за списком) лічильників, зокрема за договором поставки №Ч5360 від 27 вересня 2021 року (т. 3, а.с. 85 зворот та/або т. 2 а.с. 137 зворот), де, згідно зі специфікацією, ТОВ «ХЕТЗ «ЕНЕРГОМІРА» поставила AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» наступні лічильники, зокрема:

1.Лічильник 1-но фазний для АСКОЕ побут «СЕ102-U S52 145 - JOR1QUVLFZ» за ціною 1380,00 грн за одиницю (без ПДВ), яких було закуплено 4 591 на загальну суму 6 335 580 грн (без ПДВ).

В той же час експерт проводить оцінку ідентичного виробу (т. 2, а.с. 118, 3 абз. знизу, т. 2, а.с. 128 зворот, 1 позиція), згідно з наданою органом досудового розслідування видатковою накладною №ЭН-0002169, відповідно до якої зазначаються зовсім інші характеристики лічильника «СЕ102-U 2 S52 145 - JOR1QUVLFZ», що також було підтверджено прокурором у судовому засіданні та детективом у протоколі огляду від 18 листопада 2024 року (т. 2, а.с. 128 зворот додатка до експертизи). Наявність двох вимірювальних елементів (фаза і нуль) є суттєвою відмінністю від предмета закупівлі (тільки фаза).

2.Лічильник 1-но фазний для АСКОЕ побут «СЕ102-U.2 S52 149 - JOR1QUVLFZ» за ціною 1380,00 грн за одиницю (без ПДВ), яких було закуплено 5409 на загальну суму 7 464 420 грн (без ПДВ).

В той же час експерт проводить оцінку ідентичного виробу (т. 2, а.с. 118, 3 абз. знизу, т. 2, а.с. 128 зворот, 2 позиція), згідно з наданою органом досудового розслідування видатковою накладною №ЭН-0000140, але зазначає іншу дату «24.01.21» замість «24.01.22» та оцінює лічильник «СЕ102-U S52 149 - JOR1QUVLFZ» (відсутня «.» і цифра «2»).

3.Лічильник 3-фазний для АСКОЕ побут «СЕ303-U AR R 37 746 - JOAPR1Q2UVMFLZ» за ціною 2 970 грн за одиницю (без ПДВ), яких було закуплено 830 на загальну суму 2 465 100 грн (без ПДВ).

В той же час експерт проводить оцінку ідентичного виробу (т. 2, а.с. 118, 3 абз. знизу, т. 2, а.с. 128 зворот, 3 позиція), згідно з наданими органом досудового розслідування двома видатковими накладними №ЭН-0000077, №ЭН-0001746, які мають зовсім інші характеристики, зокрема «СЕ303-U AR R37 746 - JOАAPR1Q2UVMFLZ (Y)», що також було підтверджено прокурором у судовому засіданні та детективом у протоколі огляду від 18 листопада 2024 року (т. 2, а.с. 128 зворот додатка до експертизи).

Якщо підсумувати, то дана експертиза містить достатньо недоліків, які неможливо самостійно усунути органу досудового розслідування і зазначені недоліки, на думку слідчого судді, не можуть вважатися звичайною опискою, помилкою, оскільки дійсно вбачається, що порівнювалися не ідентичні вироби.

За твердженням захисника ОСОБА_6 усі інші позиції експертизи, які не були дослідженні у судовому засіданні містять аналогічні недоліки. Зазначене твердження не було спростовано ініціаторами відповідного клопотання.

Отже, озвучені стороною захисту твердження стосовно проведеної експертизи, на думку слідчого судді, заслуговують на увагу (встановлені непоодинокі недоліки у судовому засіданні, визначення середньої ринкової вартості товарів за відомостями одного постачальника не ідентичних товарів, наявність аналогічних (співставних) цін, як в межах досліджених договорів на закупівлю лічильників у різних постачальників, так і в межах України (іншими Обленерго)), однак, з урахуванням стадії розслідування та дослідженого обсягу матеріалів, слідчий суддя позбавлений можливості відхилити такий висновок, як і не має можливості призначити нову експертизу, а тому сприймає його як аргумент прокурора для можливості подальшого розгляду питання обрання запобіжного заходу та необхідності продовження досудового розслідування.

При цьому, оцінюючи встановлені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що стандарт доведення для цілей вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактично дорівнює стандарту для пред`явлення підозри за статтею 276 КПК, оскільки передбачає застосування до підозрюваного відповідного примусу.

Так, рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняттям відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії) - чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому, стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку. Зазначене, зокрема, пов`язане із обов`язком слідчого судді, суду при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК).

Враховуючи ступінь і характер обмежень прав і свобод підозрюваного, стосовно якого обирається запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ступінь обґрунтованості підозри для прийняття такого рішення має досягати найвищого рівня, який встановлюється КПК України на стадії досудового розслідування.

Отже, як уже зазначалось вище, оцінюючи ймовірність вчинення кримінальних правопорушень в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя переконався, що органом досудового розслідування були наведені достатні відомості про обставини вчинення дій, кваліфікованих за відповідними статтями КК України, які в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що могли мати місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, тобто кримінальні правопорушення могли бути вчинені за описаних у ньому обставин, а також у тому, що на підтвердження можливого вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень стороною обвинувачення надано матеріали, достатні для висновку, що підозра є мінімально обґрунтованою.

Разом з тим, слідчий суддя не вважає доведення її обґрунтованості на тому рівні, який є необхідним для обмеження прав і свобод ОСОБА_9 , що витікають із обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже ухвала про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою є судовим рішенням, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження. На відміну від затримання особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Отже, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК України, має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі №991/3440/20).

Крім того, як уже зазначалось, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, з метою усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому, слідчий суддя оцінює також вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у формах, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, та у разі існування високої ступені ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, застосовуючи стандарт достатності підстав, встановлює наявність таких ризиків.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 , орган досудового розслідування посилається на існування ризиків того, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

За таких обставин, оскільки слідчим суддею встановлено, що ступінь обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення не досягає рівня, необхідного для можливості прийняття рішення про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на ступінь і характер обмежень його прав і свобод, то слідчий суддя не вбачає необхідності досліджувати питання стосовно підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує орган досудового розслідування, як і питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то клопотання детектива задоволенню не підлягає.

Розглядаючи зазначене клопотання, слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін кримінального провадження.

На думку слідчого судді, порушення строків розгляду клопотання не спричинило будь-яких негативних (невідворотних) наслідків для жодного з учасників та для кримінального провадження в цілому, що підтвердили учасники в судовому засіданні, та було пов`язане з об`єктивними обставинами (подання учасниками відповідних клопотань про відкладення судових засідань, надання їм можливості в повному обсязі викласти усі доводи на підтвердження своїх позицій, відпустка слідчого судді (з 17 по 25 жовтня 2024 року), відпустка прокурора, відрядження слідчого судді (з 10 по 17 листопада 2024 року)).

Враховуючи встановлені у судовому засіданні недоліки проведеної експертизи на підставі здобутих стороною захисту відомостей на час розгляду відповідного клопотання, з урахуванням положень ч.2 ст.177 КПК України (слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжних заходів без наявності для цього підстав передбачених цим Кодексом), наявності п`ятьох осіб, яким були пред`явлені підозри в межах цього провадження (т. 1, а.с. 16), слідчий суддя вважає за можливе запропонувати стороні обвинувачення перевірити наявний обсяг зібраних відомостей і за результатами їх опрацювання вирішити питання про доцільність продовження діючих запобіжних заходів та/або їх зміну, скасування.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 193, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання детектива ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_18