Справа № 442/5287/24
Провадження № 1-кс/442/1028/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування за фактом умисного знищення або пошкодження майна.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Скаржник ОСОБА_3 належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання телефонограмами з дотриманням термінів, передбачених ч.2 ст.306 КПК України.

Однак, на розгляд справи не з`явилася, подавши напередодні заяву про розгляд справи без її участі через систему електронний суд. У ній зазначила свою інтерпретацію норм КПК України в порівнянні з нормами КПК 1960 року, яка однак є суб`єктивною точкою зору заявниці. Разом з тим, процитувавши норми ч.2 ст. 306 КПК України, заявниця упустила вимоги положення ч.3 цієї ж статті, де Законом чітко зазначається, що «Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника…».

Більше того, в своїй заяві зазначила, що «з об`єктивних незалежних від неї причин бути присутньою в судовому засіданні по даній справі не зможе..». При цьому, жодних даних про обставини, які складають ці об`єктивні причини суду не навела; термін їх тривалості не зазначила.

Знаючи номер телефону секретаря судових засідань з попередньої справи за її аналогічною заявою, слухавки не піднімала 5 (п`ять разів) і не відзвонювала.

Явку повноважного представника не забезпечила.

Таким чином розгляд заяви судом було відкладено на інший день і час.

Однак вже наступного дня через систему електронний суд знову надійшла заява про розгляд справи без участі скаржниці.

Тим не менш, судом було надіслано виклик скаржниці рекомендованою із повідомленням кореспонденцією. У ньому наведено витяг норми ч.3 ст. 306 КПК України та наголошено на обов`язковості участі сторони скаржника.

На визначену судом дату 9 липня 2024 року скаржниця знову не з`явилась, явку повноважного представника не забезпечила.

Розгляд скарги судом було відкладено на 27.07.2024 року. Скаржниці надіслано виклик рекомендованою із повідомленням кореспонденцією. У ньому наведено витяг норми ч.3 ст. 306 КПК України та наголошено на обов`язковості участі сторони скаржника.

На визначену судом дату скаржниця знову не з`явилась, явку повноважного представника не забезпечила. Вимоги норми ч.3 ст. 306 КПК України свідомо проігнорувала.

Згідно ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Такі умови суд склав для скаржниці неодноразово.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб. Дане право, в ч.3 ст. 306 КПК України передбачає й зустрічний обов`язок скаржниці прибути за викликом до суду для розгляду своєї скарги. Причому, як бачимо передбачений нормативним актом, який за ієрархією правового регулювання є другим після Конституції.

А згідно ст.68 Основного Закону, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України. Громадянка ОСОБА_3 в тому числі. Саме її умисна неявка до суду прямо впливає на неможливість прийняття судом одного з рішень передбачених ч.2 ст.307 КПК України, причому у відведений цим же кодексом короткий термін. Яке рішення має прийняти суд за таких обставин законодавець не визначив. Розглядати скаргу по суті без участі скаржниці буде прямим порушенням вимог ч.3 ст. 306 КПК України вже з боку слідчого судді. А тому, у випадку апеляційного перегляду даної ухвали, - вирішення алгоритму подальших дій місцевого суду за подібних обставин, сприяло б дотриманню принципу законності, передбаченому у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК.

Згідно ч.1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що судом було максимально створено умови для реалізації скаржником свого права на справедливий розгляд справи за його участю. Дані дії суду не знайшли своєї відповіді у дотриманні скаржником вимоги КПК про його обов`язкову явку в судове засідання.

Скаржниця розпорядилася своїм правом на власний розсуд.

Такий її вибір позбавляє слідчого суддю приступити до розгляду по суті поданої до суду скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що подану скаргу, за аналогією з нормами ЦПК України, ГПК України та КАС України, слід залишити без розгляду, надавши скаржнику таким чином можливість повторного звернення до суду з подальшим дотримання норм Закону щодо присутності під час її розгляду.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржниці про можливість повторного звернення до суду зі скаргою із належним забезпеченням особистої явки в судове засідання або явки свого повноважного представника.

Порядок оскарження ухвали передбачений ч.3 ст. 307 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1