Провадження №1-кп/522/3145/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акта, у кримінальному провадженні №0000450 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2024 р., у залі Приморського районного суду м. Одеси, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 р. близько о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину з продажу мобільних телефонів, де в цей час знаходився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запропонував ОСОБА_3 купити у нього його особистий мобільний телефон марки «RedMi Note 11 Pro 5G», модель Polar White (Global Version), з об`ємом пам`яті - 6/128 ГБ, у корпусі фіолетово/білого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-карти мобільного оператору, за грошові кошти у розмірі 4000 гривень, на що останній погодився.

В подальшому, у ОСОБА_3 , після отримання у ОСОБА_4 його мобільного телефону марки «RedMi Note 11 Pro 5G», модель Polar White (Global Version), з об`ємом пам`яті - 6/128 ГБ, у корпусі фіолетово/білого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-карти мобільного оператору, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом зловживання довірою його мобільним телефоном.

Доводячи до логічного завершення свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи про те, що він не збирається повертати мобільний телефон марки «RedMi Note 11 Pro 5G», модель Polar White ( ОСОБА_5 ) ОСОБА_4 , з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом необхідності показати та обговорити зі своєю дружиною купівлю мобільного телефону, попросив дозволу у ОСОБА_4 відійти на деякий час з його мобільним телефоном до дружини.

Надалі, потерпілий ОСОБА_4 , будучи введений в оману, щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , дозволив останньому відійти до дружини, проте, ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон марки «RedMi Note 11 Pro 5G», модель Polar White (Global Version), з об`ємом пам`яті - 6/128 ГБ, у корпусі фіолетово/білого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-карти мобільного оператору, який не мав на меті повертати власнику, скориставшись тим, що останній відволікся, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із вимогами ч.3 ст.302 КПК України, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

До обвинувального акта додана письмова заява потерпілого ОСОБА_4 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акта, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Згідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, який передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання винного.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Таким чином, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, того факту, що він офіційно не працевлаштований, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинуваченого та не відповідатиме меті покарання.

Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, тому виплатити штраф або виконувати виправні роботи не матиме змоги, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, яке суд вважає достатнім для попередження нових злочинів, а саме у виді громадських робіт.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою з інвалідністю першої або другої групи, особою пенсійного віку та військовослужбовцям строкової служби.

З урахуванням встановлених обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді громадських робіт в мінімальних межах строку громадських робіт, передбаченого в санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання як громадські роботи в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначити більш суворі покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «RedMi Note 11 Pro 5G», модель Polar White (Global Version), з об`ємом пам`яті - 6/128 ГБ, у корпусі фіолетово/білого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 вважати повернутим власнику.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження та негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1