В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001254 від 04.10.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеса, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у ніч з 03 на 04 жовтня 2024 року до 01:57, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час вживання алкогольних напоїв вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_4 через образливе висловлювання на адресу співмешканки останнього.

Коли словесний конфлікт перейшов у стадію взаємних образ, ОСОБА_4 завдав удар рукою в обличчя ОСОБА_5 . Намагаючись уникнути подальшої ескалації конфлікту, ОСОБА_5 залишив квартиру, однак ОСОБА_4 вийшов за ним та продовжив агресивну поведінку.

У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Для цього ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, забіг до своєї квартири АДРЕСА_3 , взяв кухонний ніж та, діючи з прямим умислом, завдав ОСОБА_4 три удари ножем, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді колото-різаних ран в проєкції дуги нижньої щелепи зліва, на правому передпліччі по передній поверхні у верхній третині та на лівому передпліччі по передній поверхні у середній третині.

Після цього ОСОБА_5 завдав четвертий удар ножем, заподіявши ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у виді колото-різаної проникаючої рани передньої черевної стінки з ушкодженням порожньої, сигмоподібної кишки та їх брижі, що супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

29.11.2024 року між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника за пісьмовою згодою потерпілого було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Крім того, сторони дійшли згоди про застосування ст.75 КК України, відповідно до якої визначено звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидче закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів, відсутності потреби у проведенні ряду судових експертиз, що зменшує процесуальні витрати. Ткож при укладенні угоди враховувалася поведінка потерпілого, який спровокував конфлікт.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначив, що він надав письмову згоду на укладення угоди, претензій до обвинуваченого не має, у тому числі і майнового характеру, обвинувачений йому приніс вибачення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яке обтяжує покарання, є скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, наявність письмової згоди потерпілого на укладення угоди, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 29.11.2024 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, за пісьмовою згодою потерпілого на укладення угоди, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковано правильно, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 29.11.2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є молодою людиною, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Будь-який запобіжний захід стосовно обвинувачено на час судового розгляду не обраний.

Цивільні позови не заявлені.Витрати на залученні експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2024 року в кримінальному провадженні №0001254 від 04.10.2024 між прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-ніж з рукояткою білого кольору та отвором прямокутної форми на рукоятці, футбоку та шорти з плямами бурого кольору - знищити, скасувавши їх арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м.Одеси від 11.10.2024 року та 17.10.2024 року;

- футбоку чорного клоьору, спортивні штани коричневого кольору та домашні капці темно-сірого кольору - повернути ОСОБА_5 , скасувавши їх арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 11.10.2024 року .

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1