СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6672/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000003 від 31.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор, просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.04.2024 в ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження за №0000073 від 31.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

25.09.2024 в період часу з 17 год. 10 хв. до 17 год. 59 хв., слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4 в присутності двох понятих та із застосуванням відеозйомки за допомогою цифрової відеокамери, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва № 759/18258/24 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час обшуку було виявлено та вилучено: банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які поміщено у сейф пакет № WAR1322219; блокнот синього кольору, який поміщено у сейф пакет № WAR1322220; постанови складені митною службою російської федерації, які поміщено у сейф пакет №NPU 1407942.

Слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України - винесено мотивовану постанову про визнання речовими доказами вилучених речей.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 26.09.2024 речі вилучені під час проведення обшуків, в тому числі речі що вилучені під час обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , визнано речовим доказом.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що прокурором доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучені речі.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000003 від 31.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.09.2024 в ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які поміщено у сейф пакет № WAR1322219; блокнот синього кольору, який поміщено у сейф пакет № WAR1322220; постанови складені митною службою російської федерації, які поміщено у сейф пакет № NPU1407942, з метою його збереження та не допущення втрати як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000073.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1