УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

11.09.2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0001415 від 04.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеса перебуває вказане вище кримінальне провадження за № 0001415 від 04.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.06.2024 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 10.08.2024 (включно), а також визначено альтернативно заставу у розмірі 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

24.07.2024 ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від відносно ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.09.2024 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи те, що до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у підготовчому судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

ІІ. Позиція і клопотання учасників судового провадження.

1. Клопотання прокурора.

До початку підготовчого судового засідання прокурор подав суду письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою строком на два місяці, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі 2 485 515,38 грн.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду. Ризиком можливого переховування від суду, є те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (позбавлення волі від п?яти до восьми років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_6 не має постійного фактичного місця проживання на території Одеської області;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що, в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину;

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочинів, будучи обізнаним про місця проживання свідків, може незаконно впливати свідків, або інших осіб які встановлюються, а саме інших співслужбовців, знайомих, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_6 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод, може зникнути з місця постійного мешкання під виглядом термінового службового відрядження до іншої місцевості, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від суду. Також, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 -Б, може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

2. Позиція сторін щодо заявленого клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, просив суд його задовольнити.

Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки, на його думку, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, просили відмовити в зазначеному клопотані щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість і відсутність заявлених прокурором ризиків, наявність тісних соціальних зв`язків, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави.

У порядку визначеному п. 7 частини 2 ст. 193 КПК України за клопотанням сторони захисту судом допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 06.09.2024 між нею та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено договір (оренди) нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 .

ІІІ. Положення закону, яким керувався суд

За змістом ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 315 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надане клопотання прокурора та заперечення захисників, суд вважає наявними підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на таке.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує також, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у їх вчиненні, те, що підозрюваний не має постійного фактичного місця проживання на території Одеської області, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, і те, що він з пред`явленою йому підозрою частково не погоджується, а тому суд вважає доведеним прокурором існування ризиків передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд не може взяти до уваги факт укладення 06.09.2024 між ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 договору (оренди) нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки як зазначено в п. 1.2 Договору вказана квартира належить ОСОБА_7 на підставі заповіту.

Водночас за змістом норм ЦК України заповіт не є тим, документом, який підтверджує право на спадщину та відповідно право власності на нерухоме майно.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Крім того, дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого провадження, докази судом на даний час у повному обсязі не досліджені.

Щодо визначення розміру застави суд зазначає таке.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Прокурор просив визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 2 485 515,38 гривень.

Водночас суд бере до уваги, що протягом часу перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою ризики зменшилися, а з моменту попереднього продовження строку дії під вартою змінилися обставини, які мають вплив при вирішенні питання про запобіжний захід. Зокрема, суд враховує, що на цьому етапі вказане досудове розслідування завершено, а тому слідством зібрано докази, які, на їх переконання є достатніми.

Враховуючи вказане, суд вважає, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави у сумі 2 485 515,38 грн як альтернативного запобіжного заходу підлягає зменшенню до 700 000 грн.

Вказаний розмір застави є помірним та достатнім. До того ж зазначений розмір явно перевищує встановлений КПК України розмір, однак, при визначенні розміру застави, суддя бере до уваги тяжкість інкримінованого злочину, специфіку інкримінованого злочину та його об`єкту, що поставило під загрозу суспільно-правові відносини, які виникають при здійсненні благодійної діяльності для допомоги ЗСУ.

Враховуючи наведені вище фактори, суд вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку обвинуваченого під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст.3, 7, 9, 27, 31, 176-178, 181, 183-184, 194-196, 291, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 09 листопада 2024 року включно.

Зменшити розмір застави, визначеної обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як альтернативного запобіжного заходу до 700 000 (семиста тисяч) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі 1-кп/522/3150/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1