ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2466/24
Провадження №1-кс/477/1013/24
УХВАЛА

про арешт майна

21 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 внесеного у кримінальному провадженні №0000050 від 01 травня 2024 року про арешт майна

учасники судового провадження:

слідчий ОСОБА_3 ,

захисники підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 ,

особа, яка вважає себе власником майна ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 24 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України, за фактом вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг», про що 01 травня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050.

Досудовим розслідуванням встановлений що група осіб, у складі ОСОБА_9 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , яка працює на посаді спеціаліста з питань військового обліку та реєстрації місця проживання «Центра надання адміністративних послуг» Музиківської ОТГ Херсонської області, ОСОБА_7 старшого офіцера відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , який перебуває на посаді оператора обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою між собою вимагають та отримують неправомірну вигоду від військовозобов`язаних осіб за внесення неправдивих відомостей до військово-облікових документів цих осіб, щодо непридатності до військової служби з виключенням їх з військового обліку.

24 вересня 2024 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено кошти у іноземній валюті, номіналом 100 доларів США у кількості 300 купюр та ноутбук марки Lenovo, сірого кольору S/N PP3K187М.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 повністю підтримав подане клопотання з підстав вказаних у ньому посилаючись на належність вилученого майна до речових доказів, та через загрозу їх втрати просив накласти арешт з метою їх збереження.

Захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість та невідповідність нормам КПК України. Зазначали, що вилучені кошти є особистими збереженнями дружини підозрюваного ОСОБА_8 та просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити, так як указане майно (кошти у іноземній валюті у розмірі 30000 доларів США) підозрюваному не належить та відносно нього відсутні підстави вважати таким, що набуте протиправним шляхом.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію захисників.

ОСОБА_8 , вважаючи себе власником коштів, які були вилучені за місцем їх спільного з ОСОБА_7 проживання, подала слідчому судді заяву у якій просила повернути їй вилучені під час обшуку кошти, так як ці кошти є її особистою власністю отримані нею від відчуження належного їй житлового будинку.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000050 від 01 травня 2024 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України за фактом, вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг».

Досудовим розслідуванням цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що з введенням на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою незаконного збагачення та одержання матеріальних благ, задумав вчинення тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди за сприяння військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації.

При цьому, ОСОБА_9 в силу зайнятої посади, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , був достовірно обізнаний про знищення картотек військовозобов`язаних у зв`язку з тимчасовою окупацією частини Херсонської області, а також із порядком проведення мобілізації та вичерпним переліком підстав виключення з військового обліку.

Так, за задумом ОСОБА_9 . реалізація злочинного плану полягала у внесенні недостовірних відомостей до військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб, в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим виключенням з військового обліку.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди за сприяння у виключенні з військового обліку і з метою унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднані загальною метою одержання незаконного прибутку, ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 травня 2024 року, з метою підшукання військовозобов`язаних осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі йому вирішив залучити раніше знайомих, підполковника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , провідного спеціаліста 1 категорії з питань військового обліку та реєстрації місця проживання Центра надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області (далі ЦНАП Музиківської ОТГ) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого солдата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які також є службовими особами, яким довів деталі протиправної діяльності, переслідуючи корисливі мотиви, які в свою чергу дали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності, що виразилось у їх подальших активних діях, направлених на досягнення мети незаконного прибутку.

Так, 27 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , будучи військовозобов`язаним під час зустрічі з ОСОБА_10 , в ході розмови, дізнався від останньої, що вона через свого знайомого в ІНФОРМАЦІЯ_9 , за необхідності, за грошову винагороду у розмірі 7 тисяч доларів США може виключати військовозобов`язаних осіб зареєстрованих на території Херсонського району, з військово обліку, а саме визнавати непридатним для проходження військової служби під час дії правового режиму військового стану. На що ОСОБА_12 поцікавився можливістю зняти його, як моряка, та його товариша ОСОБА_13 з військового обліку.

ОСОБА_10 повідомила про необхідність відправити їй на телефон фотографії документів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щоб вона разом із особою з ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочала процес їх виключення з військового обліку.

Надалі, 01 травня 2024 року ОСОБА_12 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , діючий з невстановленими особами вчиняє дії, направлені на отримання від військовозобов`язаних осіб неправомірної вигоди за вирішення питання про списання їх з військового обліку як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів і в подальшому діяв під їх контролем.

В подальшому 04 червня 2024 року ОСОБА_10 перебуваючи в своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_2 повідомила ОСОБА_12 , щоб останній надав їй документи свого товариша ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з метою його перевірки по базам даних ТЦК та СП.

Надалі 25 червня 2024 року ОСОБА_10 , перебуваючи біля адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_2 повідомила ОСОБА_12 , що їй потрібні документи його товариша ОСОБА_13 , а саме, тимчасове посвідчення (замість військово квитка) 2 фотографії, довідка від лікаря про хворобу, а також грошові кошти в сумі 7 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_10 зустрінеться зі своїм знайомим, якому передасть вищевказані документи та кошти, з метою виключення ОСОБА_13 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час дії військово стану, чим саме підтвердила свій умисел на отримання неправовірної вигоди.

07 серпня 2024 року о 12:58 годин ОСОБА_12 , перебуваючи в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в службовому кабінеті ОСОБА_10 , на виконання незаконних вимог останньої, передав їй грошові кошти в сумі 7000 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон.

Того ж дня, о 14:24 годин ОСОБА_10 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_2 надіслала фото, тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 . 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон, ОСОБА_7 на його мобільний месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 .

Того ж дня о 15:59 год ОСОБА_10 , знаходячись біля свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , сіла до автомобіля марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , де вході розмови передала останньому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_12 в сумі 5500 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військового квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон (далі - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року), з метою виключення ОСОБА_13 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

ОСОБА_7 , того ж дня перебуваючи на своєму автомобілі марки «Dacia Duster», державно реєстраційний номер НОМЕР_4 , направився до місця проживання ОСОБА_9 , а саме до двору будинків АДРЕСА_4 , де о 16:28 год зустрівся з останнім, якому передав частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_10 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року, з метою виключити ОСОБА_13 з військово обліку, а саме визнання останнього непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

В подальшому, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 вніс штампи, печаті та записи у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_13 непридатним до служби та виключення з військового обліку датовані 05 грудня 2007 року.

Виконавши всі необхідні дії, а саме внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_13 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку ОСОБА_9 повернув ОСОБА_7 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року.

В той же час, в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 надав вказівку оператору відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому солдату ОСОБА_11 за частину неправомірної винагороди внести відомості про зняття з військового обліку громадянина ОСОБА_13 в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних.

На виконання наданої ОСОБА_7 вказівки, ОСОБА_11 в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року з метою унеможливлення викриття його протиправних дій щодо внесення неправдивих відомостей в Єдиний державний реєстр призовників передав копії документів та попросив оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого солдата ОСОБА_14 внести відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_13 з військового обліку в Реєстр.

15 вересня 2024 року ОСОБА_14 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інших учасників групи, використовуючи електронний цифровий підпис з посиленим сертифікатом відкритого ключа вніс відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_13 з військового обліку в Реєстр.

Після внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року та в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних, про визнання ОСОБА_13 непридатним до військової служби, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16 вересня 2024 року, ОСОБА_7 повернув вказане тимчасове посвідчення ОСОБА_10 .

16 вересня 2024 року ОСОБА_10 , перебуваючи в адміністративній будівлі «ЦНАП Мкзиківської ОТГ», за адресою: АДРЕСА_2 , в своєму службовому кабінеті передала ОСОБА_12 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20 жовтня 2005 року за раніше отриману неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США, в якому були внесенні відмітки про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи умисел направлений на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди, шляхом внесення відомостей до тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного, видане на ім`я ОСОБА_13 , про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, одержали за це грошові кошти у розмірі 7000 доларів США (що станом на 07 серпня 2024 року відповідно до офіційного курсу складало 287 266,7 грн), після чого вказані грошові кошти розподілили між собою.

24 вересні 2024 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено банкноти схожі на долари США в кількості 300 купюр, номіналом по 100 та ноутбук марки Lenovo, сірого кольору S/N PP3K187М.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 25 вересня 2024 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000050 від 01 травня 2024 року.

Цього ж дня, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

З метою збереження речових доказів, слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням та одержанням службовою особою за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 , який у цьому кримінальному провадженні повідомлений про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Звертаючись із указаним клопотанням, слідчий обґрунтовував наявність підстав для накладення арешту тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з вимаганням та отриманням неправомірної вигоди; відповідно до протоколу обшуку від 24 вересня 2024 року під час обшуку в приміщенні де він проживав спільно зі своєю дружиною ОСОБА_8 виявлено грошові кошти номіналом по 100 доларів у кількості 300 купюр; під час досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є місцем спільного проживання підозрюваного та його дружини; вилучені кошти з більшою вірогідністю належать підозрюваному ОСОБА_7 та можуть бути такими, що набуті в результаті інкримінованого ОСОБА_7 злочину.

У своїх запереченнях, що висловлені у судовому засіданні під час розгляду клопотання по суті, захисники ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 просили відмовити у накладенні арешту на майно.

Подані заперечення обґрунтовані необхідністю встановлення дійсного власника цих коштів, які були вилучені у квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , та які вона отримала від відчуженні належного їй нерухомого майна, що на думку захисту свідчить про належність цих коштів виключно останній.

Тому, враховуючи беззаперечні докази приналежності майна саме ОСОБА_8 , що спростовує презумпцію права власності підозрюваного на вказані кошти, та не підтверджує припущення, що відшукані під час обшуку грошові кошти одержані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від цього майна.

Аналогічні по суті доводи зазначені також і ОСОБА_8 , яка була допитана слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

З урахування доводів захисника та позиції органу досудового розслідування слідчому судді належить вирішити питання щодо суб`єкта речових прав на грошові кошти та вирішити доводи сторін подані в межах розгляду цього клопотання та встановити наявність або відсутність підстав для накладення арешту.

Зважаючи на розбіжності у версіях слідства та захисту стосовно належності вилучених під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_7 грошових коштів в іноземній валюті, слідчий суддя насамперед має розв`язати це питання з урахуванням доводів сторони захисту, оскільки вони є вирішальними при перевірці можливих підстав накладення арешту, зважаючи на той факт, що ОСОБА_8 не є підозрюваною, обвинуваченою чи засудженою в цьому кримінальному провадженні.

Що стосується належності вилучених під час обшуку готівкових коштів в іноземній валюті у розмірі 30 000 доларів США ОСОБА_8 , зокрема щодо презумпції належності їй на праві власності виявлених під час обшуку житла коштів, то указані доводи слідчим суддею відхиляються з огляду на таке.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК).

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили (частина 12 статті 100 КПК).

Сторони кримінального провадження під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК України).

Зі сторони захисту підозрюваного та ОСОБА_8 таких доказів, слідчому судді не надано.

Доводи на які посилалася ОСОБА_8 як у своїй заяві поданій слідчому судді, так і під час допиту у судовому засіданні, щодо відчуження нею у період з серпня 2021 року по лютий 2022 року житлового будинку, що належав їй згідно договору дарування від 21 серпня 2009 року та отримання від цієї угоди коштів, у сумі еквівалентній сумі, що була вилучена під час обшуку не підтверджені належними доказами, зокрема не надано будь-яких довідок про рух коштів по її рахунках; доказів що підтверджували б намір сторін укласти відповідну угоду купівлю продажу; документів, що вказували б на наявність зобов`язань між нею та третьою особою стосовно виконання укладеного договору купівлі-продажу; доказів, які б вказували про оцінку належного їй житлового будинку, співставних з сумою коштів (у випадку їх конвертації в іноземну валюту), виявлених у квартирі АДРЕСА_1 при обшуку. При цьому, спростування презумпції належності речей, визначених родовими ознаками, володільцю майна, можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності за іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів).

Крім того, оцінюючи доводи ОСОБА_8 , щодо походження суми коштів у розмірі 30 тисяч доларів США, що була віднайдена у квартирі де вона спільно проживає з підозрюваним ОСОБА_7 . слідчим суддею досліджено відеозапис протоколу обшуку від 24 вересня 2024 року.

Відтворенням відеозапису обставин, що мали місце під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 після виявлення коштів у іноземній валюті у сумі 30000 доларів США вказувала про належність цих коштів виключно її чоловікові ОСОБА_7 . При цьому пояснювала, що походження цих коштів їй невідоме та їх приносив до квартири ОСОБА_7 не пояснюючи їх походження.

На думку слідчого судді доводи ОСОБА_8 щодо отримання нею коштів від відчуження належного їй житлового будинку у зазначеному вище розмірі, через призму відомостей, що зафіксовані відеозаписом проведення слідчої дії обшуку у квартирі за місцем її проживання є сумнівними та унеможливлюють підтвердження її доводів щодо походження цих коштів та їх приналежність особисто ОСОБА_8 .

З доданих до клопотання органом досудового розслідування доказів слідує, що ОСОБА_7 спільно проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 та від здійснення своєї незаконної діяльності міг та мав можливість накопичити указані грошові кошти.

Змістом підозри, яка повідомлена ОСОБА_7 вбачається що останній у своїй незаконній діяльності отримував кошти від надання послуг за виключення та зняття військовозобов`язаний осіб з військового обліку, внаслідок чого відшукані під час обшуку кошти могли бути одержані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від цього майна.

Таким чином, доказів, які б поставили під сумнів доводи сторони обвинувачення чи спростували презумпцію права власності за особою, яка володіє майном, щодо належності вилучених готівкових коштів в іноземній валюті ОСОБА_7 слідчому судді не надано.

Аргументи сторони захисту щодо отримання такої суми коштів у іноземній валюті ОСОБА_8 від відчуження належного їй нерухомого майна, на думку слідчого судді не підтвердженні належними доказами, оскільки з однієї сторони ними не надано беззаперечних доказів наявності у неї такої кількості готівки, а також і будь-яких доказів, що взагалі б підтверджували вчинення нею дій направлених на відчуження нерухомого майна, про що остання наголошувала під час допиту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучені слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області кошти в іноземній валюті під час обшуку 24 вересня 2024 року з більшою вірогідністю належать саме підозрюваному ОСОБА_7 , аніж отримані його дружиною ОСОБА_8 від укладення цивільно-правової угоди.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 24 вересня 2024 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах та документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти як у іноземній валюті, що 24 вересня 2024 року вилучені слідчим під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив підозрюваних; суму коштів, які спільники отримували за свої дії; кількість осіб від яких було отримано кошти, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу

Оскільки презумпція володіння ОСОБА_7 над коштами, що визначені родовими ознаками, в силу володіння (панування над) ними не спростована, слідчий суддя виходить з того, що цей факт (належність вилучених коштів у іноземній валюті ОСОБА_7 ) є доведеним. Тому і наявні підстави для накладення арешту на це майно, а клопотання про накладення арешту на це майно, з метою його збереження як речового доказу, підлягає задоволенню.

Інше майно, вилучене під час обшуку, на думку слідчого судді, також могло бути використані як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься у ноутбуці, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (містити відомості про виготовлені на ньому документи, встановлені додатки, які можуть містити у собі відомості про осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 24 вересня 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

предмети ззовні схожі на купюри іноземної валюти долари США, загальною кількістю 300 купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 30 000 доларів США;

ноутбук марки Lenovo сірого кольору S/N PP3K187M.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24 жовтня 2024 року о 08 годині 15 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15