справа № 361/811/19
провадження № 1-кп/361/112/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003070 від 16.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, утриманців не має, раніше неодноразово судимого:

-30.06.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі;

-18.01.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, 70 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-29.05.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, вирішили заволодіти майном ОСОБА_6 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 , шляхом вчинення щодо неї нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та поєднаного із проникненням у житло.

З цією метою 15.07.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, прибули до території домоволодіння за адресою : АДРЕСА_2 , куди проникли невстановленим способом.

В подальшому ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації умислу на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, через незачинені на запираючий пристрій вхідні двері, проникли до гостьового будинку, що знаходиться на території вищевказаного домоволодіння, де в цей час перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В цей же час, тобто 15.07.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаним з проникненням у житло, демонструючи предмети, схожі на автомат та пістолет, перебуваючи в приміщенні гостьового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, за допомогою фізичної сили повалили вказаних осіб на підлогу та, погрожуючи предметами, схожими на автомат та пістолет, зв`язали руки та ноги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , чим позбавили можливості до їх вільного пересування.

В подальшому, продовжуючи реалізацію умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаним з проникненням у житло, 15.07.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через незачинені на запираючий пристрій вхідні двері, ОСОБА_4 , разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, проникли до будинку АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилася потерпіла ОСОБА_6 .

Реалізуючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у житло, з метою подолання опору ОСОБА_6 , яка знаходилася в будинку, 15.07.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 , нанесла невстановленим предметом один удар в обличчя ОСОБА_6 , від чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу.

В подальшому ОСОБА_4 , разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, 15.07.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин, перебуваючи в будинку за адресою : АДРЕСА_2 , погрожуючи предметом, схожим на автомат, висловили ОСОБА_6 вимогу негайно передати їм грошові кошти.

Отримавши від останньої відмову про передачу грошових коштів у зв`язку із їх відсутністю, ОСОБА_4 , разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обшукали кімнати будинку, що за адресою : АДРЕСА_2 , виявили та викрали наступні речі:

-Грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, які згідно валютного курсу НБУ станом на 15.07.2018 становить 52440,00 грн.;

-Грошові кошти в розмірі 6 тисяч гривень;

-Іменну картку банку «Uni Credit Bank» № НОМЕР_1 ;

-Золоту картку голд клубу на ім`я ОСОБА_6 та ключ з дистанційним пультом від автомобіля марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР ПРАДО» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , завдавши своїми протиправними діями матеріального збитку останній на загальну суму 58440,00 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, 15.07.2018, приблизно о 22 годині 15 хвилин, після вчинення розбійного нападу щодо ОСОБА_6 невстановленим досудовим розслідуванням способом проникли до гаражного приміщення, що знаходиться на території домоволодіння адресою : АДРЕСА_2 , де знаходився транспортний засіб автомобіль марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР ПРАДО» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , та вирішили ним незаконно заволодіти.

Реалізуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи в гаражному приміщенні, що розташоване на території домоволодіння адресою : АДРЕСА_2 , за допомогою ключа з дистанційним пультом, який викрали під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6 , відкрили ліві водійські дверцята автомобіля марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР ПРАДО» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , де невстановлена досудовим розслідуванням особа сіла за кермо вказаного автомобіля та за допомогою кнопки запуску двигуна привела його до робочого стану, після чого ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділено в окремі провадження, та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, на вказаному автомобілі залишили місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), чим завдали матеріальної шкоди потерпілій на суму 1263532,70 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та повідомив суду, що зазначені в обвинувальному акті обставини не оспорює, однак точно всі деталі скоєння вказаних вище протиправних дій він не пам`ятає, так як це було давно, їх було декілька осіб (крім нього були ще двоє чи троє чоловіків), кожен із них виконував свою роль, роль ОСОБА_4 була наглядати за особами, яких вони зв`язали. Також підтвердив викрадення грошей разом із речами, які зазначені в обвинувальному акті, після чого вони викрали автомобіль, де в подальшому дівся той автомобіль не знає. Зазначив, що на даний час він шкодує про скоєне, розкаюється, готовий нести відповідальність згідно Закону.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеними фактами :

- за ч. 3 ст. 187 КК України (в редакції станом на 15.07.2018), як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло;

- за ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції станом на 15.07.2018), як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане із проникненням у приміщення та таке, що завдало великої матеріальної шкоди.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до особливо тяжких злочинів, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за скоєння особливо тяжких корисливих злочинів, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду; під диспансерним наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018 року; будучи працездатним не був працевлаштований; не одружений, утриманців не має; за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів відносно нього не надходило.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень беззастережно визнав, надав суду покази щодо обставин їх вчинення, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, чим сприяв розкриттю злочинів, що судом визнається як пом`якшуюча покарання обставина.

Водночас суд не вбачає наявності пом'якшуючої покарання обставини - щирого каяття ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, підтверджуючими глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Каяття вважається щирим тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася - такого судом не встановлено. Як свідчать обставини справи обвинувачений лише підтвердив вчинення злочинів, будучи викритим, завдану потерпілій шкоду не відшкодовано.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України до відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

При цьому суд враховує громадську небезпеку вчинених ОСОБА_4 злочинів, в тому числі розбою, який являється найбільш небезпечним серед злочинів проти власності, оскільки має два об`єкти посягання та полягає у посяганні не лише на право власності, а й на життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, при цьому дані про особу обвинуваченого, його схильність до девіантної поведінки свідчать про його суспільну небезпечність, нехтування загальновизнаними суспільними цінностями та відсутність будь-яких гарантій того, що він знову не вчинить нового злочину. Враховуючи викладене суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі не в мінімальних межах санкцій кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На думку суду таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Водночас суд враховує, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне й додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За цими правилами призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини до засудження вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим із зарахуванням покарання, відбутого частково за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 був затриманий 02.08.2018 та йому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою по 19.12.2018 та починаючи з 02.12.2022 по день набрання законної сили вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув'язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України накладений арешт на майно скасувати.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 366-368, 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання :

-за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 22.10.2024, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання з 02.08.2018 по 19.12.2018, та з 02.12.2022 по 08.10.2023, а також відбуту ним частину строку покарання за вироком від 29.05.2023 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області - з 09.10.2023 по 21.10.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта в сумі 81977,82 грн. (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім грн. 82 коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2018 на наручний годинник «Крістіан Діор», золотистий годинник у вигляді браслету, картку VIP клієнта клубу № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_6 , картку банку «Uni Credit Bank» № НОМЕР_1 , намисто з каменями чорного кольору, срібна ложка з написом «Thailand», два державні номерні знаки НОМЕР_2 , кулон сріблястого кольору із написом «Валентина Св. Мучениця» - скасувати.

Речові докази по справі :

зв`язку із 4-х ключів та 2 брелка, ключ та брелок від автомобіля марки «ТОЙОТА ПРАДО», наручний годинник «Крістіан Діор», картку VIP клієнта клубу № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_6 , картку банку «Uni Credit Bank» № НОМЕР_1 , які зберігаються в камері речових доказів Броварського РУП - передати власнику за належністю;

-полімерні джгути білого кольору з маркуванням х563, х654 х951; шнурок із вузлом; 4 джгути білого кольору; тканинові шнурки в кількості 6 шт.; змиви з підлого господарського приміщення, із поверхні сейфу кімнати, з поверхні ручки дверей будинку, з поверхні ручки шафи, із ручки шафи на 2-му поверсі будинку; 3 фрагменти металевого дроту, мотузку, 2 паперових коробки з-під цукерок, обгортку з фільтра недопалка цигарки марки Бонд та недопалок цигарки марки Бонд, травматичний пістолет марки «Zoraki mod. 914-S», 7 патронів, які зберігаються в камері речових доказів Броварського РУП знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1