СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6490/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187; ч.4 ст.185; ч.2 ст.162 КК України, про накладення арешту -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання в якому прокурор у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на майно, яке вилучено у ході проведення обшуку в ході проведення обшуку, а саме на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , ключів запалювання до вказаного автомобілю, що належать ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 19.09.2024 проведено обшук автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого окрім іншого вилучено зазначений транспортний засіб, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , під час якого встановлено дійсний факт користування вказаним автомобілем, оскільки під час обшуку виявлено страховий поліс на ім`я ОСОБА_6 , також вказане свідчить про те, що вказаним транспортним засобом ОСОБА_6 користувався також і під час вчинення кримінальних правопорушень та/або для підготовник їх вчинення.

19.09.2024 зазначений транспортний засіб, разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу визнано речовим доказом та поставлено на зберігання до ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

19.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Також під час здійснення досудового розслідування встановлено, що автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , підозрюваний ОСОБА_6 , користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від вчинення майнових злочинів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , заперечував щодо клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним. Так, вилучений автомобіль належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Доказів того, що вказаний автомобіль зберігався власником незаконно або має відношення до кримінальних правопорушень відсутні. Таким чином, вважає, що автомобіль не відповідає критеріям, що визначені у ст.98 КПК України.

Заслухавши думку прокурора та адвоката, дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу обшуку від 19.09.2024, який проведено на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2024, автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , де було виявлено та вилучено речі, які вказані в ухвалі слідчого судді, а також власне сам автомобіль. Постановою слідчого від 19.09.2024 вилучений автомобіль та ключі запалювання до нього визнано речовим доказом.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні прокурор посилається на те, що під час здійснення досудового розслідування встановлено, що автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від вчинення майнових злочинів. Проте жодних доказів існування вказаного факту надано не було. Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_8 11.09.2010. З матеріалів клопотання прокурора не вбачається, що на даному етапі слідства існують обставини, що вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, відповідно до вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, такий захід забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту шляхом заборони користуватися автомобілем та ключами до нього, не буде відповідати вимогам щодо пропорційності втручання в права власника майна, а також достатнім для забезпечення кримінального провадження, тому у задоволені клопотання в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як заборона розпоряджатися та відчужувати автомобіль, з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187; ч.4 ст.185; ч.2 ст.162 КК України, про накладення арешту - задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів, а саме на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , ключі запалювання до вказаного автомобілю, що належать ОСОБА_8 шляхом заборони розпорядження та відчуження.

В частині заборони користування автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , ключами запалювання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1