ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/410/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.162, ч.4 ст. 190, ч.3 ст.146 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2024 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його затримання, а саме з 27.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 62183 (шістдесяти двох тисяч ста вісімдесяти трьох) гривень 95 копійок.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, перебуваючи у дружніх відносинах із Особою_1 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), добровільно погодився на пропозицію останнього вступити до складу створеної та очолюваної Особою_1 організованої групи у якості виконавця, з метою вчинення низки умисних тяжких злочинів на території Херсонської області, пов`язаних з незаконним проникненням до житла та іншого володіння осіб, незаконного проведення в них обшуку та заволодінням в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності і пов`язаних з незаконним позбавленням волі із застосуванням зброї потерпілих з вигаданих мотивів співпраці з окупаційними військами російської федерації з метою отримання від них зізнавальних показів про таку співпрацю.

Зокрема, 15.04.2023 близько 09:00 години, перебуваючи у с. Софіївка Херсонського району Херсонської області, за вищевикладених обставин, Особа_1 вирішив незаконно проникнути до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в рівних долях, незаконно провести в них обшук та заволодіти в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в рівних долях, і незаконне проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності Особа_1, діючи в умовах воєнного стану, володіючи якостями лідера, сильним і стійким характером, виконуючи роль організатора, залучив до вчинення злочину у складі організованої групи мешканців м. Миколаєва ОСОБА_8 , Особу_11, Особу_6, Особу_10 (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження) та невстановлену в ході досудового розслідуванням особу, яких об`єднав єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, відомого всім учасникам групи, встановив взаємозв`язок між діями всіх учасників організованої групи, розподілив ролі між вказаними особами, підшукав знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення та відвів ОСОБА_8 , Особі_11 Особі_10 та невстановленій в ході досудового розслідування особі роль виконавців, а Особі_6 роль пособника.

Так, 15.04.2023 близько 10:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у с. Софіївка Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_8 діючи умисно, за вищевикладених обставин, виконуючи роль виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_11, Особою_10, Особою_6 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особи_1 щодо незаконного проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в рівних долях, і незаконне проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, прибули на автомобілі невстановленої марки під керуванням Особи_6 до вказаного домоволодіння за вищезазначеною адресою і направились у двір, а Особа_6 залишився у вказаному автомобілі чекати останніх, спостерігаючи за обстановкою щодо відсутності поряд сторонніх осіб та співробітників правоохоронних органів з метою невикриття злочинної діяльності останніх. В свою чергу, ОСОБА_8 , Особа_11, Особа_10 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, за вище викладених обставин, на виконання єдиного злочинного плану відомого всім учасникам групи, в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення права осіб на недоторканість житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, відкрито незаконно проникли на територію домоволодіння через хвіртку, після чого через вхідні двері до житлового приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в рівних долях, де провели незаконний обшук. В подальшому, ОСОБА_8 та інші зазначені вище учасники організованої групи зникли на автомобілі невстановленої марки під керуванням Особа_6 з незаконно вилученим майном, яким розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, на виконання вказівки Особи_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії, спільно з Особою_11, Особою_10, Особою_6 та невстановленою в ході досудового розслідуванням особою, 15.04.2023 близько 10:30 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, діючи умисно, виконуючи роль виконавця та усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, де Особа_6 став чекати за кермом автомобіля невстановленої марки учасників організованої групи поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , і спостерігати за обстановкою щодо відсутності поряд сторонніх осіб та співробітників правоохоронних органів з метою невикриття злочинної діяльності останніх, таким чином, даючи змогу іншим учасникам злочинної групи безперешкодно вчиняти протиправні дії. В цей час ОСОБА_8 , Особа_11, Особа_10 та невстановлена в ході досудового розслідуванням особа, на виконання вказівки Особи_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволоділи шляхом обману майном, яке належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: мобільним телефоном фірми «Lenovo», серії «Motorola Moto 4G», вартістю 1735 грн., мобільним телефоном марки виробника «BQ 1848», планшетом сірого кольору з коробкою в непрацюючому стані, мобільним телефоном марки виробника «Meizu», дитячим квадрокоптером 4D- НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 1419,20 грн. та грошовими коштами у сумі 600 грн., після чого зникли з місця скоєння злочину на автомобілі невідомої марки під керуванням Особи_6 та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 18.04.2023 близько 09:30 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у с. Новодмитрівка Херсонського району Херсонської області, діючи умисно, за вищевикладених обставин, виконуючи роль виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_10, Особою_3 (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особи_1 щодо незаконного проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_13 та незаконне проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення права осіб на недоторканість житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, відкрито незаконно проник разом з останніми на територію домоволодіння через хвіртку, після чого через вхідні двері до житлового приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , де провели незаконний обшук.

Крім того, ОСОБА_8 18.04.2023 близько 10:00 години, діючи з прямим умислом, за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, виконуючи роль виконавця, на виконання вказівки Особи_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії спільно з Особою_10, Особою_3, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи разом з останніми за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи шляхом обману чужим майном, а саме: планшетом «Bravis», модель NP 725 3G, оперативна пам`ять 512 МБ, внутрішня пам`ять 4 ГБ, білого кольору, вартістю 733 грн., мобільним телефоном «Soni XPERIA» JSТ26I, чорного кольору з кришкою червоного кольору, вартістю 450 грн., мобільним телефоном «Sony Ericson P990», внутрішня пам`ять 60 МБ, сірого (металевого) кольору, у комплекті з зарядним пристроєм, вартістю 1100 грн., флеш-накопичувачем San Disk, обсяг пам`яті 2 ГБ, моноблок, вартістю 105 грн., які належать ОСОБА_14 , мобільним телефоном «Nomi i504 Dream» сенсорний, внутрішня пам`ять 8 ГБ, на 2 сім-карти, 4 ядра, помаранчевого кольору, вартістю 500 грн., мобільним телефоном «Redmi 4Х», кількість ядер 8, типи пам`яті: RAM 2 ГБ та ROM 16 ГБ, вартістю 800 грн., які належать ОСОБА_15 , після чого зникли із місця скоєння злочину та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 06.05.2023 близько 10:30 години, діючи з прямим умислом, за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, виконуючи роль виконавця, на виконання вказівки Особи_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії спільно з Особою_11, Особою_3, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настанні, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи разом з останніми за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно заволоділи шляхом обману майном ОСОБА_16 , а саме: мисливською рушницею ІЖ-58, серія У (лат.), двухствольна, калібр 16, безкурковка, темно-коричневого кольору, вартістю 9230 грн., мисливською рушницею ТОЗ-63, серія Ш (лат.), двухствольна, калібр 16, курковка, вартістю 10000 грн., цифровим фотоапаратом «Panasonic» LUMIX DMC ZS6, в комплекті з чохлом для фотоапарата темно-синього кольору, вартістю 2187 грн., портативним DVD «Philips», сірого кольору, вартістю 350 грн., після чого зникли з місця скоєння злочину та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, перебуваючи у дружніх відносинах із Особою_1 добровільно погодився на пропозицію останнього вступити до складу створеної та очолюваної Особою_1 організованої групи у якості виконавця, з метою вчинення низки умисних тяжких злочинів на території Херсонської області, пов`язаних з незаконним позбавленням волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупаційними військами російської федерації.

Зокрема, 05.05.2022 близько 14:00 години, перебуваючи у с. Широка Балка Херсонського району Херсонської області, за вищевикладених обставин, Особа_1 вирішив незаконно позбавити волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами, Особа_1 діючи в умовах воєнного стану, володіючи якостями лідера, сильним і стійким характером, виконуючи роль організатора, залучив до вчинення злочину у складі організованої групи мешканців м. Миколаєва ОСОБА_8 , Особа_6, Особа_3, Особа_5, Особа_2 (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), та інших громадян мешканців Херсонського району Херсонської області Особа_7, Особа_4, Особа_8 та Особа_9 (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), яких об`єднав єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, відомого всім учасникам групи, встановив взаємозв`язок між діями всіх учасників організованої групи, розподілив ролі між вказаними особами, підшукав знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення та відвів ОСОБА_8 , Особі_3, Особі_5, Особі_6, Особі_2, Особі_7, Особі_4, Особі_8 та Особі_9 роль виконавців.

Так, ОСОБА_8 05.05.2023 близько 15:00 години, діючи в якості виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_6, Особою_5, Особою_2, Особою_7, Особою_8, Особою_4 та Особою_9, на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особи_1 щодо незаконного позбавлення волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами та з метою отримання зізнавальних показів про таку, в порушення ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приїхавши за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_5 , де демонструючи свою фізичну перевагу, змусили останнього виконувати їх вказівки всупереч його волі, звідки, на автомобілі «Volvo S40» з іноземною реєстрацією НОМЕР_2 , в якому перебували Особа_9, Особа_4, Особа_7, всупереч волі ОСОБА_17 , перевезли його від місця проживання до будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де передали його Особі_1. Перебуваючи за вказаною адресою, Особа_1 з надуманих підстав співпраці потерпілого ОСОБА_17 із окупаційними військами російської федерації, вимагаючи надати свідчення проти себе, наніс один удар долонею лівої руки в область правої частини обличчя останнього, після чого ОСОБА_17 впав на підлогу і Особа_1 продовжував спричиняти йому тілесні ушкодження, при цьому наніс не менше 7-10 ударів кулаками обох рук в область тулуба. Після цього, ОСОБА_8 , діючи в якості виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_6, Особою_5, Особою_2, Особою_9, Особою_7, Особою_4 та Особою_8, на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особи_1 щодо незаконного позбавлення волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами, почали охороняти потерпілого ОСОБА_17 з метою позбавити останнього можливості вільно пересуватись та примушення в такий спосіб надати свідчення проти себе, обмеживши потерпілого ОСОБА_17 здійснювати свої дії, обирати поведінку, примусили останнього виконувати їх накази, і останній не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел у якості виконавця у складі організованої групи, спільно з Особою_6, Особою_5, Особою_2, Особою_9, Особою_7, Особою_4 та Особою_8 за вказівкою Особи_1, проти волі ОСОБА_17 , незаконно утримував останнього у вказаному будинку до 15:00 години 08.05.2023, при цьому обмеживши потерпілого ОСОБА_17 здійснювати свої дії, обирати поведінку, примусили останнього виконувати їх накази, і останній не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, перебуваючи у дружніх відносинах з Особою_1, добровільно погодився на виконання вказівок останнього у складі очолюваної Особою_1 організованої групи у якості виконавця, з метою вчинення низки умисних тяжких злочинів на території Херсонської області, пов`язаних з незаконним позбавленням волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупаційними військами російської федерації.

Зокрема, 10.05.2023 близько 11:00 години, перебуваючи у м. Миколаїв та продовжуючи свої злочинні дії, за вищевикладених обставин, Особа_1 вирішив незаконно позбавити волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі із застосуванням зброї потерпілого ОСОБА_17 з вигаданих мотивів співпраці з окупантами, Особа_1 діючи в умовах воєнного стану, володіючи якостями лідера, сильним і стійким характером, виконуючи роль організатора, залучив до вчинення злочину у складі організованої групи мешканців м. Миколаєва Особа_5, Особа_3, ОСОБА_8 , Особа_6 та інших громадян Херсонського району Херсонської області Особа_7 та Особа_9, яких об`єднав єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, відомого всім учасникам групи, встановив взаємозв`язок між діями всіх учасників організованої групи, розподілив ролі між вказаними особами, підшукав знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення та відвів Особі_5, Особі_3, ОСОБА_8 , Особі_6 та іншим громадянам Херсонського району Херсонської області Особі_7 та Особі_9 роль виконавців.

Так, цього ж дня, 10.05.2023 близько 22:00 години, за вищевикладених обставин, на виконання вказівки Особи_1 щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_17 та отримання від нього зізнавальних показів про співпрацю з окупаційними військами, діючи з єдиним злочинним умислом у складі організованої групи ОСОБА_8 спільно з Особою_5, Особою_3, Особою_6, Особою_7 та Особою_9, переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 , діючи умисно, в порушення ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи у якості виконавців Особа_5, Особа_3 та Особа_6 приїхали на автомобілі «Opel», з невстановленим реєстраційним номером, за кермом якого був ОСОБА_8 , за місцем проживання ОСОБА_17 , за адресою: АДРЕСА_5 , де Особа_5 зайшов у будинок до потерпілого та, демонструючи свою фізичну перевагу, запропонував йому сісти у вказаний автомобіль всупереч волі останнього, на що ОСОБА_17 погодився, оскільки особи, які перебували в автомобілі демонстрували зброю та свою фізичну і кількісну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю. Надалі останні, всупереч волі ОСОБА_17 , почали його перевозити, демонструючи зброю та свою фізичну перевагу, змусили виконувати їх вказівки в супереч волі потерпілого. Рухаючись по АДРЕСА_7 вищевказані особи на автомобілі «Opel», з невстановленим реєстраційним номером, за кермом якого був ОСОБА_8 , зупинились біля автомобіля «Daewoo Lanos», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , в якому знаходились Особа_6, Особа_9 та Особа_7, після чого автомобіль «Daewoo Lanos», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , за кермом якого був Особа_7 почав рух, тим самим показуючи дорогу Особі_5, ОСОБА_8 , Особі_3, які пересувалися на автомобілі «Opel», з невстановленим реєстраційним номером, де незаконно всупереч волі утримували ОСОБА_17 , і продовжили рух за останніми за межи населеного пункту АДРЕСА_2 у напрямку с. Широка Балка Херсонського району Херсонської області, продовжуючи примусове перевезення потерпілого. В подальшому, цього ж дня, 10.05.2023 близько 22:40 години за вищевказаних обставин, зазначені особи на вказаних автомобілях, перевезли ОСОБА_17 у поле на околицях АДРЕСА_4 за координатами: АДРЕСА_8 , до бетонної конструкції у виді заглиблення для збирання води, де вийшовши з автомобілів, Особа_3 наніс два удари прикладом, невстановленого в ході досудового розслідування предмета, схожого на автомат, в область шиї позаду ОСОБА_17 , від чого останній відчув різкий біль в області нанесення удару та впав на коліна. Далі, Особа_3 та не встановлена в ході розслідування особа взяли потерпілого ОСОБА_17 під руки та потягнули до бетонної конструкції у виді заглиблення для збирання води, куди зіштовхнули останнього. Після цього, Особа_3, виходячи за межі спільної домовленості учасників організованої Особою_1 групи на вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_17 та отримання від нього зізнавальних показів про співпрацю з окупаційними військами, яким він наперед не повідомив про свої наміри, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_17 через звинувачення останнього мешканцями Херсонського району Херсонської області Особою_7, Особою_4, Особою_8 та Особою_9 у співпраці з окупаційними військами російської федерації, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_17 , скинув до бетонної конструкції, де знаходився останній, предмет, схожий на гранату, який вибухнув. У свою чергу потерпілий ОСОБА_17 просив припинити зазначені злочинні дії їх учасників, однак Особа_3, виходячи за межі спільної домовленості учасників організованої Особою_1 групи на вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_17 та отримання від нього зізнавальних показів про співпрацю з окупаційними військами, яким він (Особа_3) наперед не повідомив про свої наміри, за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_17 скинув до бетонної конструкції, де знаходився останній, ще один предмет, схожий на гранату, який також вибухнув.

Таким чином, Особа_3 вжив усіх заходів з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_17 з надуманих мотивів співпраці з окупаційними військами російської федерації, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_18 прикинувся мертвим і Особа_3 хибно вважаючи доведеним свій злочинний умисел до кінця о 23:00 годині 10.05.2023 разом з Особою_6, Особою_5, ОСОБА_8 , Особою_9 та Особою_7 поїхали з місця вчинення злочину, а потерпілий ОСОБА_17 самостійно вибрався з бетонної конструкції та звернувся за допомогою до охоронців вищевказаних полів та йому своєчасно було надано медичну допомогу.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_8 діючи у якості виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_6, Особою_3, Особою_5, Особою_9 та Особою_7, на виконання вказівки Особи_1, обмеживши потерпілого ОСОБА_17 здійснювати свої дії, обирати поведінку, примусили останнього виконувати їх накази, і незаконно утримували потерпілого ОСОБА_17 до 23:00 години 10.05.2023 всупереч волі останнього, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції захисник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити ОСОБА_8 покарання, застосувавши положення ст.69 КК України.

Зокрема зазначає, що призначене судом покарання є суворим, необґрунтованим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Крім того, апелянт зазначає про те, що судом невірно зроблено оцінку обставин, які пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілим завдані матеріальні збитки.

Зважаючи на викладене, апелянт вважає, що у даному кримінальному провадженні існують підстави призначити його підзахисному основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті), а саме покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що апеляційна скарга не обґрунтована та не аргументована у зв`язку із чим не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначив покарання в межах установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу ОСОБА_8 , адже судом призначено мінімально можливе покарання, передбачене санкцією статті.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України, не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що його обтяжує.

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень(проступку), які відповідно до ст. 12 КУ України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжких злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обставини, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачена ОСОБА_8 вину у вчиненому визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, частково відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Разом з тим, ОСОБА_8 обвинувачується відразу у вчиненні одного кримінального проступку та двох кримінальних правопорушень, по декілька епізодів кожний, пов`язаних з недоторканістю житла, заволодіння чужим майном шляхом обману, незаконне позбавлення волі, при цьому передостаннє вчинене потворно організованою групою осіб, в якості виконавця, а останнє організованою групою, в чинене із застосуванням зброї, в якості виконавця. Зазначені кримінальні правопорушення та кримінальні проступок мають корисну мету та становлять підвищену суспільну небезпеку.

За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції віднесено визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом першої інстанції визнано вчинення злочину повторно.

Тобто, суд першої інстанції в межах своїх дискреційних повноважень при призначенні ОСОБА_8 покарання, фактично прийняв до уваги всі наявні у суду дані, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і в соціально - побутовому плані, а також врахував обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість вчиненого кримінального проступку та кримінальних правопорушень, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, форму і ступінь вини.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано прийшов до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 зазначеного у вироку покарання за вчинений ним кримінальний проступок, вчинені ним кримінальні правопорушення та остаточного покарання у виді реального позбавлення волі у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, тобто фактично у мінімальному розмірі визначеному санкцією найтяжчої частини статі, яка інкримінувалася ОСОБА_8 наближеному до мінімального визначеного частиною санкцією статі, вважаючи таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставини, на які посилається захисник, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування мотальної шкоди потерпілим, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та в повній мірі враховані судом при призначенні покарання, про що й зазначено судом у оскаржуваному вироку.

Встановлені у справі обставини пом`якшують покарання обвинуваченого, проте істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та ступінь його суспільної небезпеки та не є достатніми для застосування положень ст.69 КК України.

За змістом ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Застосовуючи положення ст. 69 КК України, суд повинен не просто встановити наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а з урахуванням особи винного умотивувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів кримінальних правопорушень, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. При цьому, призначаючи засудженому більш м`який вид покарання, аніж встановлений санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, суд має належно обґрунтувати, що саме цей захід примусу дозволить досягти ключової мети покарання, а саме виправлення винної особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Все вищевказане було проаналізовано у вироку суду першої інстанції, в тому числі і можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вимог ст. 69 КПК України про йдеться в апеляцій скарзі та при прийнято рішення застосувати ці вимоги до додаткового покарання, а саме звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відсутність у потерпілих претензій майнового характеру щодо призначення покарання, не є вирішальною при прийнятті відповідного рішення судом, з огляду на конкретні обставини справи, і вона підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 65 КК України.

Встановлені у кримінальному провадженні обставини, які пом`якшують покарання, за своєю суттю та вагомістю не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, і самі по собі вони не можуть бути безумовною підставою для застосування ст. 69 КК України, проте дали суду підстави для призначення мінімального основного покарання і звільнення його від додаткового покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом обвинуваченому у повній мірі відповідає ст. 50, 65 КК, є необхідним та достатнім для його виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2024 року відносно ОСОБА_8 за 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21