Справа № 346/3638/24
Провадження № 1-в/346/321/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , а також представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 , засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження с. Байдовка, Старобільського району Луганської області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ),

по кримінальному провадженню №40000069, в якому ОСОБА_5 вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року, який набрав законної сили 19 грудня 2022 року, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки

в с т а н о в и в:

Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_7 , звернувся до суду із вказаним поданням, до якого додав матеріали особової справи засудженого (а.с.1-14 судова справа, а.с.1-78 особова справа).

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років. Але, засуджений вже відбув більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 3 місяці та 12 днів.

Позиція засудженого. Підтримав представника колонії, повністю визнав свою вину та хотів би все виправити.

Аргументи прокурора. Матеріали справи вказують на те, що засуджений довів своє виправлення, а тому вона не заперечувала проти задоволення подання.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року, який набрав законної сили 19 грудня 2022 року, ОСОБА_5 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Початок відбуття строку покарання рахується з 26 січня 2023 року (а.с. 1,2-4,5 частини І особової справи засудженого).

При цьому строк відбування покарання, правильно рахується колонією, з 26 січня 2023 року - дати його фактичного затримання (а.с.5).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув більше двох третин призначеного йому покарання, оскільки кінець строку відбуття покарання: 26.01.2025р, що теж правильно обраховано колонією.

При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 2 статті 190 та частини 4 статті 12 КК України, з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного нетяжкого злочину, яким є вказаний злочин.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений ОСОБА_5 станом на дату розгляду подання судом, а також на момент його подання, дійсно фактично відбув вже більше ніж дві третини строку покарання, призначеного йому судом, в тому числі й за вчинений ним нетяжкий умисний злочин.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує та застосовує положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 :

Відповідно до вимоги на госпіталізацію та медичного висновку філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, закарпатській та Тернопільській областях від 06.02.2023 року засудженому ОСОБА_5 , було рекомендовано лікування у ДУ «Збаражська виправна колонія (№63)» (а.с.23,24 частини ІІ особової справи засудженого).

Згідно з талонами на виведення ув`язненого із камери засудженого ОСОБА_5 30.01.2023 року, 01.,03, 06, 07 та 10 02.2023 року, видавали для доставлення для Рентгенологічного обстеження; до терапевта; для фотодактилоскопу; в ММЧ-12 для перв`язки та огляду ОСОБА_5 (а.с. 10-21 частини ІІ особової справи засудженого).

Згідно з медичним висновком філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, закарпатській та Тернопільській областях засудженому ОСОБА_5 , було рекомендовано лікування у ДУ «Збаражська виправна колонія (№63)» (а.с. 15 частини І особової справи засудженого). У зв`язку із чим відповідно до наряду на направлення засудженого на госпіталізацію до лікарняного закладу від 10.02.2023 року вирішено направити хворого засудженого ОСОБА_5 , з державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» до Збаразької спеціалізованої туберкульозної лікарні (№ 63) філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, закарпатській та Тернопільській областях при державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» (а.с. 16,17 частини І особової справи засудженого).

Заявою ОСОБА_5 , від 23.02.2023 року останній просив зарахувати його до участі в програмах диференційованого виховного впливу: Правова просвіта, Духовне відродження та Формування життєвих навичок (а.с. 35 частини ІІ особової справи засудженого).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 03.07.2023 року також своєю заявою просив призначити його головою фізкультурної спортивної секції ради колективу (а.с.25 частини ІІ особової справи засудженого).

Витягом з наказу № 92/1/АГ-23 за 05.10.2023 року ОСОБА_5 , оголошено подяку правами начальника установи за активну участь у роботах з благоустрою відділення, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії (а.с. 26 частини ІІ особової справи засудженого), що також підтверджується постановою про заохочення засудженого ОСОБА_5 та поданням про застосування до засудженого заходу заохочення (а.с. 27,28 частини ІІ особової справи засудженого).

Відповідно до виписки із протоколу ради колективу від 11.09.2023 року було вирішено клопотати перед адміністрацією установи про доцільність застосування заохочувальної норми закону у відповідності до вимог ст. 130-131 КВК України до засудженого ОСОБА_5 (а.с. 34 частини ІІ особової справи засудженого).

Згідно з листком опитування по питанню розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, щодо зміни умов тримання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_5 , було вирішено, що останній заслуговує на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (а.с. 37 частини ІІ особової справи засудженого)

Відповідно до виписки із протоколу ради колективу від 31.01.2024 року було вирішено клопотати перед адміністрацією установи про недоцільність застосування даної заохочувальної норми закону у відповідності до вимог ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 оскільки останній став на шлях виправлення та заслуговує на ЗНЧП, але проходить курс лікування від туберкульозу (а.с. 47 частини ІІ особової справи засудженого)

Згідно з медичною довідкою від 02.02.2024 року ОСОБА_5 , знаходився на стаціонарному лікуванні в туб лікарні (а.с. 46 частини ІІ особової справи засудженого)

Витягом з протоколу № 3 засідання комісії від 12 лютого 2024 року встановлено, що комісією було прийнято рішення відмовити в направленні матеріалів в суд на ст. 82 КК України. ОСОБА_5 досягнув ступеня виправлення «став на шлях виправлення», однак перебуває на стаціонарному лікуванні в міжобласній туберкульозній лікарні (а.с. 52 частини ІІ особової справи засудженого).

Відповідно до постанови про переведення засудженого з дільниці карантину, діагностики та розподілу ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» до дільниці ресоціалізації від 07.05.2024 року ОСОБА_5 , переведено з дільниці карантину, діагностики та розподілу до дільниці ресоціалізації відділення соціально-психологічної служби № 13 (а.с. 60 частини ІІ особової справи засудженого).

Разом з цим опитувальним листом від 06.06.2024 року щодо можливості застосування статті 101 КВК України до засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній заслуговує на застосування вищезазначеної статті, оскільки довів що стає на шлях виправлення, однак свою заявою просив не застосовувати до нього ст. 101 КВК України. У зв`язку із чим йому відмовлено в направленні матеріалів (а.с. 62, 74 частини ІІ особової справи засудженого).

Відповідно до опитувального листа засідання комісії від 06.06.2024 року, щодо можливості застосування статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 , висновок членів комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про те, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є одноголосним (а.с. 61,75 частини ІІ особової справи засудженого);

Згідно з характеристикою на засудженого від 06.06.2024 року, ОСОБА_5 має місце проживання. У зв`язку з воєнним станом втратив своє житло АДРЕСА_3 де проживав з дружиною та дітьми. На даний час розведений. Зі слів засудженого після звільнення планує проживати АДРЕСА_2 у зйомку квартиру. Останній закінчив професійно технічне училище в м. Старобільск Луганської області в 1999 році та отримав спеціальність каменяр. В УВП не навчався свій освітній рівень вважає достатнім. За час відбування покарання засуджений також багато читає художню та наукову літературу. Працює в установі виконання покарань, працевлаштований у виробничій майстерні не тривалий час, поставлені завдання виконує під контролем. Має певні навички, щодо працевлаштування в майбутньому. Згідно вироку суду має позов 1132.68 грн. Вину скоєному злочині згідно вироку суду визнав повністю. На даний час шкодує про вчинений злочин та хоче повернути час назад. Усвідомлює пагубність протиправної поведінки та наслідки скоєного злочину. Міру покарання вважає справедливою. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. За увесь час відбування покарання характеризується наступним чином, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, застосовано одне заохочення. В установі працевлаштований у виробничій майстерні, поставлені завдання виконує добросовісно. До персоналу установи ставиться ввічливо. Засуджений є учасником програм диференційованого виховного впливу Правова просвіта, духовне відродження, фізкультура і спорт, підготовка до звільнення, формування життєвих навичок до участі у яких відноситься правильно. Заходи виховного характеру відвідує стабільно, активний учасник, робить належні висновки. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с.4 подання);

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , останньому оголошено заохочення у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у ІІІ кварталі 2023 року (а.с.5 подання).

При цьому суд враховує, що за висновком щодо ступеня виправлення засудженого, комісія колонія дійшла одноголосного рішення про те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, а із мінімально необхідних 61 балу, він набрав 87 (а.с.6-8 подання).

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_5 , був працевлаштований в червні та серпні 2024 року, раніше йому заважала хвороба (а.с. 34 подання).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності, суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно пройшов процес позитивних змін, які вже відбулись в його особистості та вже створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він вже довів своє виправлення.

Отже, його поведінка і ставлення до праці, які доводять, що він вже виправився, дійсно мають триваючий і системний характер а тому, подання колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, строк якої становить 3 місяці та 12 днів, слід задовольнити.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , умовно-достроково, від відбування призначеного йому Галицьким районним судом Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року (який набрав законної сили 19 грудня 2022 року) покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, в частині не відбутого строку покарання, що складає: 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено 21 жовтня 2024 року об 16 годині 55 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1