Справа № 598/2308/24
провадження № 1-кп/598/229/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 0000146 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

за ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

В серпні 2024 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, всупереч ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, перебуваючи неподалік лісу, що знаходиться поблизу с.Шили Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, побачив рослини коноплі та зірвав їх, тобто придбав наркотичний засіб, після чого переніс дані рослини коноплі до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де почав зберігав їх без мети збуту на горищі за місцем свого проживання.

Надалі, 10 серпня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено вісім рослин коноплі, які відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 311,966 грама, що ОСОБА_5 зберігав без мети збуту для власного вживання.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

До розгляду справи по суті, а саме, 24 вересня 2024 року, між обвинуваченим та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід йому призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді 1 року апробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачений ч.1 ст.309 КК України є проступком, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, який йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000146.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України, призначивши йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме канабіс, який упаковано у один картонний ящик коричневого кольору, який знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави: 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню вісімдесят чотири копійки) вартості проведеної судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-24/9195-НЗПРАП від 28.08.2024р..

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6