Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/983/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2024 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001893, внесеному до ЄРДР 09.09.2023 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Києва, громадянина України, українця, одруженого, працюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2023 приблизно о 13 год. 50 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходилися у кімнаті за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, між ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , виникла словесна сварка на ґрунті ревнощів в ході якої останні почали висловлюватися на адресу один одного грубою нецензурною лайкою.

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, що раптово виник та був спрямований на заподіяння ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , пішов на кухню та зі стола взяв кухонний ніж, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи с прямим умислом, знаходячись у кімнаті вказаної квартири та тримаючи ніж в правій руці, наніс ОСОБА_5 , вказаним ножом один удар в область черевної порожнини живота по центру. Після чого ОСОБА_6 , самостійно припинив свої злочинні дії.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_5 , було спричинено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) на передній черевній стінки в правому підребер`ї по середнє-ключичній лінії, з гематомою передньої черевної стінки, від якої йде рановий канал направлений спереду-назад, справа-наліво, зверху-вниз проникає в черевну порожнину, з ушкодженням краю печінки та передньої стінки шлунка, що супроводжувалося явищами гемоперитонеуму, та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав, не визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що він 09.09.2023 року, час точно сказати не може, але приблизно це було на годину раніше ніж зазначено в обвинувальному акті, за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та його дружиною - потерпілою ОСОБА_5 , виникла сварка на ґрунті ревнощів, в нього не було злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень, на кухню за ножем він не ходив, ніж був в кімнаті де вони сиділи разом з дружиною, він різав ножем закуску, після чого взяв ніж в руку і вдарив в живіт не по центру живота потерпілої, а в бік.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України повністю підтверджується наступними доказами, які містяться у кримінальному провадженні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , повідомила, що

обвинувачений є її чоловіком, вона 09.09.2023 року об 11 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала вдома разом з обвинуваченим, обвинувачений сварився, вона сиділа в спальні та грала в телефон, обвинувачений прийшов в спальню дивитись телевізор, виникла сварка зі сторони обвинуваченого, вони постійно сваряться з обвинуваченим, вона хотіла розлучитись з ним. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння, і почав сварку, він випивав кожен день, вона просила його піти в свою кімнату, але він сказав що буде дивитись телевізор, вона для себе вирішила що не буде з ним спілкуватись, вона бачила що він пішов до кухні і коли він повернувся вона не бачила що він з ножем тому що грала в телефон, і вона не побачила що в нього руках був ніж і не бачила як він його тримав і він вдарив її в живіт ножем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він проживав з батьками на момент вчинення кримінального правопорушення, за день до події 08.09.2023 року батьки випивали, він проходив і не чув ніякого конфлікту, батьки хотіли розлучитись, 09.09.2023 року він був на роботі і в 13:50 йому подзвонила мама і сказала, що батько вдарив її ножем, він знав що вже була схожа подія восени, після чого він поїхав з роботи додому і через 30-40 хвилин вже був вдома, маму забрала швидка, а з батьком він намагався поговорити, але батько був п`яний. Коли він був на побаченні в Київському слідчому ізоляторі, то його батько шкодував про вчинене.

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні, документів було встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 09.09.2023 року кримінального провадження №0001893, встановлено, що 09.09.2023 приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді ножового поранення черевної порожнини з пораненням печінки та шлунку. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2023 року встановлено, що громадянка ОСОБА_5 заявила, що 09.09.2023 року приблизно о 13:50 за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс їй один удар ножем в область живота, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2023 року та ілюстративної фото таблиці до нього із відеозаписом на DVD-R диску, переглянутому в судовому засіданні, встановлено, що слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оглянуто кв.200, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме другий поверх будинку, вхід до якої здійснюється через металеві двері, які ведуть до коридору, прямо розташована кім. АДРЕСА_3 , далі розташована велика кімната та кухонне приміщення. В ході огляду місця події, в кімнаті №2 вхід до якої здійснюється через дерев`яні міжкімнатні двері прямо розташована шафа навпроти якої знаходиться розкладний диван, на якому на момент огляду є постільна білизна, та на якому виявлена футболка білого кольору з малюнком, на якій виявлено речовину бурого кольору. Вказану футболку вилучено та поміщено до паперового конверту, окрім того навпроти дивану розташована тумба на якій є телевізор. Окрім того, на тумбі знаходяться тарілки із залишками їжі, одна пляшка з рідиною з наліпкою «Первак» 0,5л (відкрита), та предмет схожий на ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору. Вказаний предмет схожий на ніж вилучено та поміщено до паперового конверту. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 10.09.2023 року встановлено, що металевий предмет схожий на ніж та білу футболку з принтом, визнано речовим доказом по матеріалах кримінального провадження №0001893.

Відповідно до протоколу затримання від 09.09.2023 року, особи підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, із відеозаписом на СD-R диску, переглянутому в судовому засіданні, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 09.09.2023 року о 23 год. 00 хв.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги від 09.09.2023 року №38651, за адресою: АДРЕСА_1 , оглянуто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередній діагноз: колото-різана рана передньої черевної стінки справа. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.10.2023 року та переглянутого у судовому засіданні диску, встановлено, що за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника, в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.10.2023 року та переглянутого у судовому засіданні диску, встановлено, що за участі потерпілої ОСОБА_5 , в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до висновку експерта №042-1690-2023, встановлено, що під час первинно відомого звернення 09.09.2023 року о 14 год. 01 хв. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота (рана на передній черевній стінці в правому підребер`ї по середнє-ключичній лінії (розмірами 2,5х0,5см) з гематомою передньої черевної стінки, від якої йде рановий канал направлений спереду-назад, справа-наліво, зверху-вниз проникає в черевну порожнину, з ушкодженням краю печінки (поранення довжиною 2,5 см) та передньої стінки шлунку, що супроводжується явищами гемоперитонеуму (наявність у черевній порожнині до 500 мл рідкої крові). Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказане поранення утворилося за рахунок однократної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів), та може бути спричинено у строк та при обставинах, вказаних ОСОБА_5 , в ході її допиту в якості потерпілої, від 10.09.2023, та у описовій частині даної Постанови, тобто, 09.09.2023. Виявлене проникаюче колото-різане поранення живота відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження. Можливість утворення, виявленого у ОСОБА_14 , тілесного ушкодження, внаслідок її падіння з вертикального (чи близького до нього) положення тіла на площину, а також внаслідок «спричинення їй удару металевим предметом по типу кастет» виключається. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до висновку експерта №042-1840-2023, встановлено, що враховуючи характер та локалізацію, виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження, дані проведення слідчого експерименту за її участю від 25.10.2023, можна заключити, що виявлене у неї тілесне ушкодження могло утворитися при умовах та у спосіб на які вона вказує, що не суперечать об?єктивним судово-медичним даним. Під час проведення слідчого експерименту від 25.10.2023, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , механізм спричинення ним тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , детально не відображений. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до висновку експерта №081-519-2023, встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_5 відноситься до групи 0(1), що по судово-медичній класифікації відповідає групі 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, тобто її організму властивий антиген H. В бурих плямах на підкладці лівої прорізної кишені шортів, наданих на дослідження, знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген Н. Ця кров могла походити від потерпілої ОСОБА_5 . В сіро-коричневій плямі на футболці, наданій на дослідження, кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не знайдена. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Відповідно до висновку експерта №091-425-2023, встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_5 відноситься до групи 0(1) ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген H. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) ножа з тисненим написом «TRAMONTINO MADE IN BRAZIL» знайдена кров, мікрофрагменти сполучної жирової тканини людини, статева належність яких не визначена через непридатність ядер лейкоцитів та ядер клітин для цитологічного дослідження. Також знайдені одиничні клітини особи жіночої генетичної статі, регіональна належність яких не встановлена через невиразність їх морфологічних властивостей. При серологічному дослідженні крові в об.1 виявлені антигени В і Н, а на клітинах - антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження антигену Н за рахунок крові та клітин потерпілої ОСОБА_5 , а антигену В - за рахунок особи, в крові якої він міститься. При судово-цитологічному дослідженні рукоятки (об.2) даного ножа кров та клітини з ядрами, придатними для дослідження, не знайдені. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілої, свідка отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_6 винуватим у тому, що він своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази потерпілої та свідка, які узгоджуються з матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.

Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Показання потерпілої та свідка підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в матеріалах справи, які суд вважає належними, допустимими і достовірними.

Покази обвинуваченого суд вважає не послідовними і такими, які не відповідають фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про невчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, на підставі ст. 12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, одружений, малолітніх дітей на утриманні не маючий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст.67 КК України, та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, що передбачено п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 , до покарання у виді позбавлення волі реально.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, проти чого обвинувачений не заперечував.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 09.09.2023 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його попереднього ув`язнення з 09.09.2023 до набрання вироком законної сили.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3996 грн. 00 коп.

Речові докази: металевий предмет схожий на ніж та білу футболку з принтом - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1