КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 вересня 2024 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 серпня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000009 від 02.05.2022.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу сторони захисту на повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 серпня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000009 від 02.05.2022.

Захисник зазначає, що 03 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України. 04 серпня 2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Слідчим суддею не взято до уваги той факт, що із письмового повідомлення про підозру вбачається відчутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. При цьому, одночасно його дії кваліфіковано і за ч. 3 ст. 212 КК України, тобто за взаємовиключними статтями.

На думку захисника, повідомлення ОСОБА_6 про підозру здійснено органом досудового розслідування всупереч вимогам ч. 7 ст. 135 КПК України.

Зокрема із відповіді Державної прикордонної служби України органу досудового розслідування відомо, що 28 лютого 2022 року ОСОБА_6 виїхав до Угорщини, однак вказана інформація використана БЕБ України лише 03 травня 2022 року при зверненні із клопотанням про арешт майна. При цьому, сторона захисту направляла стороні обвинувачення інформацію щодо точного місця перебування ОСОБА_6 .

Посилається на те, що ОСОБА_6 на момент складення повідомлення про підозру перебував поза межами території України, а відтак таке повідомлення повинно бути вручено з використанням інструментів міжнародної правової допомоги. Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручалося чи направлялося у встановлений законом спосіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 02 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000009 за підозрою, у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

03 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

04 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

13 травня 2024 року захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року у задоволенні скарги захисника відмовлено.

Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність та обгрунтованність прийнятого слідчим суддею рішення, наведені в апеляційних скаргах сторони захисту доводи та підстави для його скасування, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, норми чинного кримінального процесуального закону щодо порядку вручення та обгрунтованності підозри та законності постановленого судового рішення.

Згідно із вимогами викладеними у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом», закріплено у ч. 1 ст. 24 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (ст. 303-308 цього Кодексу).

Підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом, пункт 10 частини 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру має містити такі відомості, зокрема зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Зміст підозри це виклад головних та істотних елементів інкримінованого кримінального правопорушення, які утворюють єдність усіх його складових частин, а фактичні обставини кримінального правопорушення зводяться до деталізованого опису об`єктивної сторони інкримінованого підозрюваному діяння. Вимоги кримінального процесуального законодавства до письмового повідомлення про підозру передбачають наявність стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які були відомі органу досудового розслідування на момент повідомлення особі про підозру та можуть бути змінені у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення. Однак, положення п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в їх системному зв`язку вказують на те, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді мають бути не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» та обґрунтованості підозри в цілому.

Зважаючи на те, що положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення «обґрунтована підозра», а тому під час розгляду даного виду скарг, слідчий суддя повинен використовувати практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зурахуванням практики Європейського суду з прав людини та наведених положень кримінального процессуального закону щодо обгрунтованності підозри, колегія суддів увважає, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підстави для скасування повідомлення про підозру, перевірено слідчим суддею при розгляді даної скарги. При цьому, з`ясовано обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру, тобто, в повній мірі дотримано вказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що 01 травня 2022 року ОСОБА_6 направлялися повістки про виклик до детектива, а 03 червня 2022 року складено повідомлення про підозру, що вручено батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , а також направлялося на відомі органу досудового розслідування адреси підозрюваного.

Однак, інформацією про адресу місцезнаходження ОСОБА_6 за кордоном БЕБ України на момент повідомлення про підозру не володіло. У подальшому за інформацією захисника щодо перебування ОСОБА_6 в Угорщині направлено міжнародне доручення, однак за результатами виконання Угорщиною доручення про надання міжнародної правової допомоги встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не вдалося.

Також, прокурором у суді першої інстанції повідомлено, що повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України, вручено батьку, що підтверджено у суді апеляційної інстанції. При цьому, після повідомлення про підозру повістки про виклик ОСОБА_6 публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

В подальшому до органу досудового розслідування найшла інформація про те, що ОСОБА_6 був затриманий в Князівстві Монако, та органом досудового розслідування готується запит на його екстрадицію. Також, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри неодноразово перевірялася, як під час обрання запобіжного заходу, так і в ході апеляційного перегляду ухвал слідчих суддів Київським апеляційним судом.

Крім того, під час розгляду скарги сторони захисту, слідчим суддею враховано заперечення детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_9 .

Зокрема те, що, відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 №91-23158/0/15-22-Вих від 29.08.2022 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 3105.2022 №23/4857-22вих ОСОБА_6 , використавши тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , 28.02.2022 о 05 год. 10 хв. здійснив перетин державного кордону України у напрямку Угорщини через міжнародний пункт пропуску «Вилок».

При цьому, згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.08.2022 №1/166/770 ОСОБА_6 тимчасове посвідчення №4/0350 не видавалося. Відтак, матеріали кримінального провадження №0000009 від 02.05.2022 містять відомості щодо перетину підозрюваним ОСОБА_6 державного кордону України на підставі підроблених документів та у зв`язку з уникненням кримінальної відповідальності. Таким чином, органу досудового розслідування точне місцезнаходження підозрюваного не було відомо.

Враховуючи, що всі слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе на даний час, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 виконано, керуючись ст. ст. 40, 110, 280, 281 КПК України, старшим детективом першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_10 15.06.2022 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 02.05.2022 та оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_6

30 листопада 2022 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо громадянина України ОСОБА_6

23 жовтня 2023 року з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України надійшла інформація, що 21 жовтня 2023 року на території Князівства Монако затримано громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 жовтня 2023 року до компетентного органу Князівства Монако стороною обвинувачення направлено клопотання та інші документи, передбачені ст. 575 КПК України, щодо екстрадиції ОСОБА_6 в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримано вимоги положень ст. 276-278 та ч. 7 ст. 135 КПК України. Зокрема, повідомлення про підозру вручено батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , що підтверджується його особистим підписом (а.с.232, т. 2).

Перевіряючи доводи скарги щодо оскаржуваного повідомлення про підозру, слідчим суддею встановлено, що наведені у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_6 не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Із вказаним висновком погоджується колегія суддів.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , що узгоджується з практикою Європейського Судому з прав людини.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний номер № 761/18109/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/5412/2024 Доповідач: ОСОБА_15 .

Категорія ст. 278 КПК