ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 про відвід прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від здійснення ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000537 від 20.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною заявою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що в провадженні слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000537 від 20.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по факту умисного спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_5 були спричинені ОСОБА_7 19 жовтня 2021 року.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні з грудня 2023 року здійснює прокурор ОСОБА_4

20 березня 2024 року він звернувся з клопотанням до керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області про оголошення підозри ОСОБА_7 та направлення до суду обвинувального акту. Постановою прокурора ОСОБА_4 від 22 березня 2024 року йому було відмовлено у задоволенні даного клопотання. 17 квітня 2024 року він повторно звернувся з аналогічним клопотанням до керівника прокуратури, оскільки постанова прокурора від 22 березня 2024 року не була вмотивована, як того вимагає ч. 2 ст. 110 КПК України. 18 квітня 2024 року прокурор ОСОБА_4 повторно виніс аналогічну постанову. 08 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області його скарга була задоволена, постанова прокурора скасована та зобов`язано прокурора ОСОБА_4 розглянути його клопотання у відповідності до ч. 2 ст. 220 КПК України.

22 травня 2024 року прокурор ОСОБА_4 , виконуючи вищезазначену ухвалу слідчого судді, втретє безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання.

12 червня 2024 року він повторно звернувся з аналогічною скаргою до слідчого судді на постанову прокурора від 22 травня 2024 року.

26 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області його скарга була повторно задоволена, постанова прокурора скасована та зобов`язано прокурора ОСОБА_4 розглянути його клопотання у відповідності до ч. 2 ст. 220 КПК України.

12 липня 2024 року прокурор ОСОБА_4 в черговий раз відмовив йому у задоволенні клопотання. Зазначені в постанові вказівки прокурора ОСОБА_4 виходять за межі реальності. Механізм отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень повністю доведений повторною судово-медичною експертизою, всі відеокамери оглянуті, працівники поліції допитані, відеофайли з камер спостереження долучені до матеріалів справи, необхідності проведення судової портретної експертизи немає, оскільки всі учасники події встановлені та допитані. В цілому вказівки прокурора ОСОБА_4 носять абстрактний характер, позбавлені будь-якої конкретики, свідчать про повне незнання прокурором матеріалів справи.

З грудня 2023 року прокурором ОСОБА_4 , як процесуальним керівником, по справі не дано жодної письмової вказівки слідчій ОСОБА_8 , яка здійснює досудове розслідування у даному криінальному провадженні. Грубо ігноруючи Закон, прокурор ОСОБА_4 свідомо та наполегливо приймає незаконні необгрунтовані та упереджені процесуальні рішення, направлені на штучне затягування розслідування по даному кримінальному провадженні та недопущення направлення кримінального провадження до суду. Своїми діями прокурор ОСОБА_4 показує свою особисту зацікавленість в результатах кримінального провадження, проявляючи при цьому грубість та непрофесіоналізм. Не бажання прокурора ОСОБА_4 скерувати дане кримінальне провадження до суду, не бажання якимось чином пояснити свої дії, не прикрита тяганина, прийняття незаконних та упереджених процесуальних рішень свідчать про його особисту зацікавленість в результатах кримінального провадження, що дає підстави заявити йому відвід.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, заяву про відвід прокурора ОСОБА_4 підтримав, просив його вимоги задовольнити.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 заперечував проти заявленого йому відводу.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно ст. 36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, під час якого він уповноважений здійснювати відповідні функції, передбачені даною нормою.

Тобто, на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.

Підстави для відводу прокурора визначені статтею 77 КПК України.

Відповідно ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості слідчого, прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для їх відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розслідуванні справи.

Дослідивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини викладені у заяві адвоката ОСОБА_3 про відвід процесуального керівника - прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000537 від 20.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, дійсно можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості під час здійснення процесуального керівництва по кримінальному провадженню №0000537 від 20.10.2021, а тому заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Відвести прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від здійснення ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000537 від 20.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9