печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, про продовження строку тримання під вартою,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Торез, Донецької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ; захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; підозрювана ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000862 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Задля дієвості цього провадження у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , посилаючись на мету і підстави продовження такого запобіжного заходу слідчий просить продовжити в межах строку досудового розслідування, строк тримання останньої під вартою з визначенням застави у розмірі 70 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 211 960 000 (двісті одинадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень, а також покладенням обов`язків в разі її внесення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що досудове розслідування проводиться з порушенням правил підслідності, пред`явлена ОСОБА_4 підозра не ґрунтується на доказах, які в своїй сукупності можуть свідчити про вчинення нею інкримінованих правопорушень, ризики наведені слідчим у клопотанні є узагальнюючими та не мають достатнього підґрунтя, а розмір застосованої застави є непомірним, тому, посилаючись на місці соціальні зв`язки та позитивні характеризуючі дані підозрюваної, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Аналогічні доводи в судовому засідання висловила інший захисник ОСОБА_6 .

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання слідчого, письмові заперечення, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862, у якому 17.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України. В подальшому, 27.06.2024 та 13.09.2024 останній повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

18.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюбез визначення розміру застави. Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.07.2024 зазначену ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення. В подальшому цей строк було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою слідчого судді від 05.09.2024 до 02.11.2024 звизначення застави у розмірі 70 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 211 960 000 (двісті одинадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень, а також покладення обов`язків в разі її внесення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2024 строк досудового розслідування продовжено до дев`яти місяців, тобто до 17.02.2025.

Як вбачається з матеріалів клопотання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований та продовжений підозрюваній ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованих їй злочинів, з врахуванням даних про її особу при наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисників про відсутність у матеріалах кримінального провадження висновків контролюючих органів щодо порушення вимог податкового законодавства, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання сторони захисту на те, що досудове розслідування здійснюється з порушенням правил підслідності, що тягне за собою визнання доказів не допустимими, не може бути взято до уваги слідчим суддею, оскільки досудове слідство в якому здійснюється розслідування злочинів триває, а ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду під час судового розгляду обвинувального акта.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , також враховуючи, що було встановлено наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та які на даний час не змінилися, є реальними та достатніми для продовження останній аналогічного запобіжного заходу.

Продовжуючи ОСОБА_4 строк тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги те, що застава фактично є гарантією, що остання буде сумлінно виконувати визначені кримінально процесуальним законом обов`язки, а необхідно визначити таку суму застави, яка б дисциплінувала і мотивувала останню на їх виконання.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 05.09.2024, якою було продовжено строк тримання ОСОБА_4 під вартою, сума застави визначалася у розмірі 70 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 211 960 000 (двісті одинадцять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень.

Натомість, користуючись усталеною практикою Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає що квазі-автоматичне продовження державою періоду обмеження особи у правах суперечить гарантіям, встановленим у п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення від 09.01.2003 у справі «Шишков проти Болгарії», Рішення від 10.06.2008 у справі «Тасе проти Румунії»).

Приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, характер та конкретні обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваної,слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 , співмірну з суспільною небезпекою, пропорційну з урахуванням можливого настання негативних наслідків, завданих інкримінованими діяннями, суму застави у розмірі 50 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 000 (сто п`ятдесят один мільйон чотириста тисяч) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України, м. Київ; р/р UA1012089.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом строку її дії.

На переконання слідчого судді, внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде належним засобом процесуального стримування.

Крім цього, визначаючи розмір застави, яка може бути внесена підозрюваною ОСОБА_4 у будь-який момент, вважаю за необхідне зобов`язати останню прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 29.12.2024 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, коло яких повинен визначити прокурор та довести до відома підозрюваної; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Підозрювана у відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 - задовольнити, продовжити ОСОБА_4 , строк тримання під вартою до 29.12.2024.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 000 (сто п`ятдесят один мільйон чотириста тисяч) гривень, у разі внесення якої вона підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення строку дії ухвали внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва.

р/р UA1012089.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 29.12.2024 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, коло яких повинен визначити прокурор та довести до відома підозрюваної;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту внесення застави підозрювана ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали визначити до 29.12.2024.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1