ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8749/24 Провадження № 1-кп/636/1189/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

в режимі відеоконференції прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

Прокурором подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, посилаючись на те, що строк запобіжного заходу закінчується, тому необхідно продовжити строк стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин, ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_5 має право виїзду за межі країни, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини утворять складності явки або запізнення обвинуваченого до органу досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, шо підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків та експертів у вказаному провадженні, благаючи або умовляючи їх, або шляхом підкупу, тим самим примусити останніх змінити свої показання або взагалі відмовитись від них. Окрім того, перебуваючи на волі, зможе, у тому числі шляхом грошових активів та соціальних зв`язків, незаконно впливати на свідків.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, шо ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_5 , незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час, перебуваючи на волі, не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Прокурор вказує, що неможливість застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, а запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить дотримання ОСОБА_5 наведених у клопотанні ризиків. Також неможливість застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, шо такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також обвинувачений підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Також неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави, оскільки слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі по відношенню до ОСОБА_5 , не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити належну його поведінку. Одночасно сторона обвинувачення вважає неможливим визначення розміру застави для обвинуваченого відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив смерть особи.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, які погодились з позицією прокурора, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід необхідно продовжити з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив смерть людини, але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; характер інкримінованого злочину, вік і стан його здоров`я, а також те, що в результаті його протиправних дій загинув потерпілий, суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування від суду обґрунтовується тим, що вчинений злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення від даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що створює передумову уникнути обвинуваченому кримінальної відповідальності

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків. До того ж, показання свідків, надані на досудовому слідстві, не мають для суду наперед встановленої сили. Натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, 3, 5 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин, вважає за необхідне не визначати розмір застави, так як ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення пов`язаного зі смертю потерпілого.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 198, 314, 315, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про обрання строку обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів - до 14 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя -