Справа №463/4693/24
Провадження №1-кп/463/409/24
В И Р О К

Іменем України

13 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000318 від 03.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого згідно з вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , з якого судовим наказом Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року (справа № 463/298/19) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17.01.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а на підставі вищевказаного судового наказу Личаківським відділом державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.02.2019 відкрито виконавче провадження № 58392826 відносно боржника ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_6 про стягнення аліментів, будучи фізично здоровим, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, діючи умисно, в період часу з 17.01.2019 до 01.04.2023 злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини та допустив заборгованість в сумі 59662 гривень 90 копійок, у зв`язку з чим вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2023 ОСОБА_5 було притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Проте, будучи судимим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжив злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду аліментів.

Так, ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого офіційного працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв державну виконавчу службу з приводу одержання доходу, аліменти на дитину добровільно не виплачував, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання неповнолітніх дітей, які покладені на нього як батька Конституцією України (ч. 2 ст. 51) та статтею 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи вимоги державного виконавця щодо необхідності виконання аліментних зобов`язань, діючи умисно, в період часу з 01.05.2023 по 20.05.2024, перебуваючи на території м. Львова, будучи особою раніше судимою за ч. 1 ст. 164 КК України, злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини, внаслідок чого станом на 20.05.2024 заборгованість зі сплати аліментів зросла на 18754,6 грн. і становила 73584,36 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 01.05.2023 по 20.05.2024, перебуваючи на території міста Львова, будучи особою раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України умисно, злісно ухилився від сплати коштів встановлених рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/3052/23 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , внаслідок чого станом на 20.05.2024 заборгованість зі сплати аліментів зросла на 18754,6 грн. і становила 73584,36 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно після набрання вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2023 законної сили він продовжував ухилятися від сплати аліментів на користь сина, внаслідок чого заборгованість за ними зросла. Це було пов`язано із сімейними проблемами та необхідністю здійснення догляду за близькою особою. Однак після направлення обвинувального акту до суду він частково погасив заборгованість зі сплати аліментів на суму 20000 грн., на підтвердження чого надав суду відповідні квитанції. У скоєному розкаявся, просив суворо його не карати. Цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди заперечив, оскільки заявлені до нього вимоги є явно завищеними.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчиненого особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 164 КК України за кваліфікуючою ознакою кримінальне правопорушення, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

З огляду на викладене, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, визначеного на підставі ст. 75 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягнути в умовах його ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення з врахуванням на підстав ст. 71 КК України покарання, призначеного згідно вироку Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України, та визначення остаточного покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України у виді обмеження волі шляхом повного складання призначених покарань.

Вирішуючи позовні вимоги за цивільним позовом, суд виходить із того, що потерпілій ОСОБА_6 кримінальним правопорушення було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях викликаних протиправною поведінкою обвинуваченого щодо несплати коштів на утримання їх неповнолітнього сина, що підтверджується в тому числі висновком психодіагностичного обстеження ОСОБА_6 від 15.10.2024. Розмір належного грошового відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, суд оцінює в розмірі 20000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої. В частині вимог про стягнення коштів за шкоду заподіяну фізичному, інтелектуальному, культурному і соціальному розвитку дитини позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки виходить за межі обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, з роз`ясненням права потерпілої звернутися до ОСОБА_5 з відповідною позовною вимогою в порядку цивільного судочинства. Аналогічне рішення постановлено судом щодо позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) з суми несплачених аліментів в ухвалі підготовчого провадження від 02.07.2024.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що обвинувачений під час судового розгляду не порушував визначені йому у законі процесуальні обов`язки. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

На підставі ст. 71 КК України шляхом повного складання призначених покарань приєднати не відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2023 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, перевівши покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин за цим вироком відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в обмеження волі (з розрахунку один день обмеження волі за вісім годин громадських робіт), та остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 до 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за цим вироком рахувати з часу приведення його до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 20000 (двадцять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за шкоду заподіяну фізичному, інтелектуальному, культурному і соціальному розвитку дитини залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій право звернутися із такими вимогами в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1