Справа № 747/146/24
Провадження № 1-кп/747/22/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000019 від 07 лютого 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше судимого 13 лютого 2024 року Талалаївським районним судом за ст 126-1 КК України до покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту, ухвалою Талалаївського районного суду від 15 квітня 2024 року замінено покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту на покарання у вигляді 12 (дванадцяти) місяців пробаційного нагляду.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2024 року близько 19-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , розуміючи протиправність своїх дій т а маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту умисно наніс два удари кулаком правої руки в обличчя своїй співмешканці ОСОБА_5 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої вилицевої дуги та синця в ділянці нижньої щелепи справа, які згідно висновку судово медичного експерта № 40 від 06.03.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Таким чином, своїми діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що дійсно він 02 лютого 2024 року у вечірній час наніс своїй співмешканці два удари кулаком в обличчя під час сварки. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні у відповідності до п.6 ч.1 ст 56 КПК України відмовилась давати покази, дана відмова прийнята судом, оскільки це процесуальне право потерпілих відмовитись давати покази.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальне правопорушення саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Крім того, судом враховується і та обставина, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 до постановлення вироку суду від 13 лютого 2024 року, яким його засуджено за ст 126-1 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту, та те, що ухвалою Талалаївського районного суду від 15 квітня 2024 року замінено покарання на покарання у вигляді 12 (дванадцяти) місяців пробаційного нагляду. Таким чином, у даному випадку при призначенні покарання судом враховується положення ч.4 ст 70 КК України щодо складання покарань. Крім того судом при призначенні покарання застосовується ст 72 КК України щодо правил складання покарань, зокрема, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт та одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, тобто 8 годин громадських робіт відповідають одному дню пробаційного нагляду.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до кримінального проступку. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах. По місцю проживання обвинувачений характеризується задовільно, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, потерпіла до нього жодних претензій не має.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді громадських робіт, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 125 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст 70 КК України із застосуванням ч.1 ст 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначеного покарання з вироком Талалаївського районного суду від 13 лютого 2024 року остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів пробаційного нагляду.

На час пробаційного нагляду, відповідно до вимог ст.59-1 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1