н/п 1-кс/953/8988/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001384 від 08.12.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 о 15:47 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження .

Зберігання автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика за адресою: м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, буд. 7 А.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 08.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001384, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.12.2024, близько 09.00, в районі б.27 по вул. Соколівське шосе в м. Зміїв Харківської області, водій автомобіля «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухаючись зі сторони м. Зміїв в напрямку м. Харкова, проїжджаючи ділянку дороги де мається закруглення по ходу його руху вправо, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», р.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по своїй смузі, в зустрічному напрямку, після чого відбулось перекидання автомобіля «ЗАЗ» на узбіччя. Внаслідок ДТП водій автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_6 ,1955р.н., був доставлений до лікарні з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, рвана рана мочки вуха зліва, ссадна лівої щоки, закритий перелом шийки лівої стегнової кістки, де в послідуючому цього ж дня помер.

У зв`язку з чим, 08.12.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію майдану зберігання транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 7 А.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 власником автомобіля «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_4 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_4 .

Крім того, прокурор зазначає, що вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічних експертиз (технічного стану автомобіля та інших).

Як вказує прокурор, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 10.12.2024 прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала (а.с. 20). Також просила долучити до матеріалів заяву гр. ОСОБА_4 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує (а.с. 21).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 08.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001384, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с. 4).

08.12.2024 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5-11).

Клопотання про арешт майна подано до канцелярії суду 09.12.2024 о 15:47 год. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на користування майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, вилучене майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ремонтування, користування, розпорядження та відчуження автомобілем Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001384 від 08.12.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Зберігання автомобіля «Volkswagen Тransporter», р.н. НОМЕР_1 ,відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, доручити працівникам майданчика за адресою: м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, буд. 7 А.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1