У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК України).

31.10.2024 засобами електронного зв`язку захисником ОСОБА_5 було надіслано клопотання про припинення повноважень захисника. В обґрунтування клопотання зазначила, що відтак вона не може здійснювати захист ОСОБА_4 , оскільки їх позиції захисту не співпадають, що підтверджується скріншотами переписки, які вона додала клопотання, тобто між ним та ОСОБА_4 втрачені довірчі стосунки, а отже, наявний конфлікт інтересів, що є підставою для припинення її повноважень з виконання доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області 05.02.2024 № 001-070000286. На підставі наведеного, просила припинити її повноваження із захисту особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала подане клопотання, просила таке задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що в них із його захисником ОСОБА_5 не збігаються позиції щодо його захисту, підтвердив відомості, викладені в клопотанні захисника, заявив про відмову від захисника ОСОБА_5 та просив призначити іншого захисника. У зв`язку з відсутністю коштів на самостійне залучення захисника, просив призначити захисника за рахунок держави.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника, просив залучити іншого захисника з центру безоплатної правової допомоги у зв`язку з тим, що участь захисника у даній категорії справ є обов`язковою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» визначив, що право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.

Відповідно до ст. 47 КПК України особливістю участі захисника у кримінальному провадженні є його обов`язок здійснювати всіма можливими засобами забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів свого клієнта.

Право на захист забезпечується, зокрема, нормами КПК України, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК України).

Відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 52 КК України визначено обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності.

Так, судом розглядається клопотання, подане прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено з висновку №346 судово-психіатричного експерта Закарпатської філії судових експертиз державна установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 23.11.2023, що ОСОБА_4 страждає психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії безперервно-прогредієнтного тип перебігу з дефектом особистості. По стану здоров`я ОСОБА_4 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так і у теперішній час та потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Частина 4 ст. 47 КПК України містить вичерпний перелік випадків, коли захисник має право відмовитися від виконання своїх обов`язків.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України, захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише, зокрема, у випадках незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника.

Зміст наведеної норми вказує на те, що у кримінальному провадженні, у якому участь захисника є обов`язковою захисник не має права відмовитись від виконання своїх обов`язків навіть у випадку незгоди з обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту.

Отже, за встановлених обставин, зважаючи на імперативні вказівки кримінального процесуального законодавства щодо обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні, вбачається, що заява захисника про відмову від виконання своїх обов`язків щодо захисту є безпідставною та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, а тому суд приходить до переконання, що клопотання захисника слід залишити без задоволення.

Щодо заявленої в судовому засіданні ОСОБА_4 відмови від захисника, суд зазначає наступне.

Статтею 506 КПК України передбачено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Так, особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 відмовився від захисника ОСОБА_5 , посилаючись на втрату довіри до неї.

Судом встановлено, що захисник ОСОБА_5 здійснює захист ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням.

З метою забезпечення конституційного права обвинуваченого на належний захист, уникнення сумнівів в останнього щодо неналежного його захисту адвокатом ОСОБА_5 , суд приймає відмову ОСОБА_4 від вказаного захисника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_4 про відмову від захисника ОСОБА_5 та призначення іншого захисника у за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 42, 48, 49, 54 КПК України, ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 про припинення повноважень захисника відмовити.

Прийняти від особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 його відмову від захисника ОСОБА_5 від розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Доручити керівнику Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити захисника для здійснення захисту особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та забезпечити його явку на 4 листопада 2024 року на 09 год. 00 хв. до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для участі у кримінальному провадженні.

Копію даної ухвали направити до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для негайного виконання.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1