Справа № 277/1084/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, військовослужбовця, раніше судимого 18.04.2016 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки; 30.01.2017 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленого до місць позбавлення волі на 5 років; звільненого 05.04.2022 року з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення

ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації з 28.10.2022 року та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем останній вчинив злочини за наступних обставин.

На початку липня 2023 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи в зоні бойових дій в Херсонській області, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998, та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», що затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, при невстановлених слідством обставинах придбав пістолет марки «BERETTA» моделі «92FS», калібру 9 мм, «Parabellum» (інша назва «Luger»), серійний номером екземпляру якого видалений, та не менше трьох 9мм (9х19 мм) пістолетних патронів «Parabellum» (інша назва «Luger») з кулею зі свинцевим осердям.

Вказаний вище пістолет виготовлений промисловим способом на виробництві «BERETTA U.S.A. CORP.» в Сполучних Штатах Америки, є бойовою стрілецькою вогнепальною зброєю, та придатним до стрільби, та патрони є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не пізніше 19 січня 2024 року, без передбаченого законом дозволу, в порушення вищевказаного законодавства, діючи з прямим умислом, поклав до кишені своєї куртки форменого одягу ЗСУ, пістолет марки «BERETTA» моделі «92FS», калібру 9 мм. «Parabellum» (інша назва «Luger»), серійний номером екземпляру якого видалений, в магазині якого знаходилось не менше трьох патронів, таким чином постійно зберігав при собі.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 23 год. 40 хв. 19 січня 2024 року, ОСОБА_5 переніс вищевказаний пістолет та не менше трьох пістолетних патронів до піднавісу побудованого перед входом до магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

19 січня 2024 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи проявити свою грубу силу і протиставити її існуючим у суспільстві нормам моралі, правилам поведінки та добропристойності, із хуліганських мотивів, безпідставно, перебуваючи на території загального користування, яка являється громадським місцем, а саме піднавісу побудованого перед входом до магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, застосовуючи принесений із собою пістолет марки «BERETTA» моделі «92FS», калібру 9 мм. «Parabellum» (інша назва «Luger»), серійний номером екземпляру якого видалений, який є вогнепальною зброєю, та придатним для стрільби на ураження цілі, здійснив два постріли у напрямку ніг присутніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого останні повалили його на земельне покриття поблизу вказаного піднавісу обличчям до низу та почали його утримувати. В цей час ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії безпідставно здійснив ще один постріл з вказаного пістолета.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 інкримінується вчинення:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у хуліганстві, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень;

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Під час підготовчого судового засідання надійшла угода про визнання винуватості від 05.08.2024, укладена між Прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469,470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені злочини.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого, який визнав свою вину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходить військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 , за місцем проходження служби характеризується посередньо, позитивно характеризується за місцем проживання, сторонами кримінального провадження погоджено, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

За умовами вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначили остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України дійшли згоди про можливе звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд, та з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 476 КПК України.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просив затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 та інші передбачені угодою заходи.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (ч.ч. 5,6 ст. 469 КПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд відповідно до вимог частини другої статті 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості визначені статтею 394 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України, а саме злочини передбачені ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та те, що вказаний злочин не набув суспільного резонансу, особу винного ОСОБА_5 , який активно сприяв розкриттю злочину, фактично проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , за місцем проходження служби характеризується посередньо, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.

За таких обставин, суд уважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України;

хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а тому такі його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України;

за якими належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з вимогами частини першої статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги вищенаведене, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, у виді 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки, та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.08.2024 та визначено розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 242240 грн.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначається покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд не вбачає підстав продовжувати дію обраного раніше стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Підстав передбачених статтями 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому будь-якого іншого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Рішення щодо речових доказів

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити відповідно до статті 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до статті 174 КПК України.

Процесуальні витрати

По справі є процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз зброї та біологічної експертизи в загальному розмірі 13398 грн 59 коп, які підлягають стягненню із обвинуваченого в прибуток держави.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 серпня 2024 року, між Прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 20.01.2024.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обраний на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 01.08.2024 (дата затримання) по 06.08.2024 (дата звільнення з-під варти в залі суду) включно.

Процесуальні витрати в сумі 13398 (тринадцять тисяч триста дев`яносто вісім) грн 59 коп, пов`язані з проведенням експертиз зброї та біологічної експертизи, стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в прибуток держави.

Скасувати арешт, накладений на набій, дві стріляні гільзи, пістолет марки «BERETTA» без номеру та магазин до нього.

Вилучені речові докази: набій, дві стріляні гільзи, пістолет марки «BERETTA» моделі «92FS», калібру 9 мм, без номеру та магазин до нього, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1