Справа №203/3422/24
Провадження №1-кс/0203/2099/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000363,

у с т а н о в и в:

1. 4 липня 2024 року заявник засобами електронного зв`язку звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000363. Скаргу, зокрема, обґрунтовано тим, що кримінальне провадження було відкрите саме за ініціативи заявника. Останній звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим, проте заявлене клопотання дотепер не розглянуте. Викладене стало підставою звернення заявника до суду зі скаргою, у якій він просив визнати незаконною бездіяльність слідчого з нерозгляду його клопотання, зобов`язати слідчого визнати заявника потерпілим та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого (а.с.а.с. 1, 2).

2. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлену скаргу у повному обсязі.

3. Слідчий до суду не з`явився, надав матеріали кримінального провадження.

4. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

5. Судом встановлено, що від 18.03.2023 у провадженні Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000363, відкрите за повідомленням заявника за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 Кримінального кодексу України.

6. 24 червня 2024 року заявник звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим, вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

7. 26 червня 2024 року старшим слідчим Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 було ухвалено постанову про відмову заявникові у визнанні його потерпілим.

8. Відповідно до частини 1 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

9. Згідно з частиною 3 статті 55 КПК потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

10. Як вбачається з частини 2 статті 55 КПК, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

11. Аналіз змісту приведених норм свідчить про те, що особа вважається потерпілою, коли кримінальне провадження відкрите за її заявою, і відносно такої особи було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого їй було заподіяно майнову або немайнову шкоду. При цьому для кваліфікації особи як потерпілого зазначені дві обставини мають існувати у сукупності (у випадку відкриття кримінального провадження за заявою особи).

12. З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження було відкрите за ініціативи заявника. У поданій останнім заяві про вчинення злочину по суті йдеться про зловживання органом досудового розслідування владою або службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе. Відомостей про заподіяння заявникові майнової або немайнової шкоди подана ним заява не містить.

13. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заявленої у справі скарги в частині зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим.

14. Суд вважає такими, що не підлягають задоволенню й вимоги про визнання незаконною бездіяльності слідчого, оскільки такий спосіб захисту порушеного права не передбачено статтею 307 КПК.

15. Керуючись статтями 55, 56, 303 307, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000363 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу проголошено 31 липня 2024 року, о 1200.

Слідчий суддя ОСОБА_1