Дата документу 15.07.2024 Справа № 337/3558/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3558/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/472/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, який проходить військову службу у військовій частини НОМЕР_1 на посаді старшого водія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2024 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 121120 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 за погодженням з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 1 березня 2022 за № 49 ОСОБА_6 включено до особового складу військової частини та призначено на посаду старшого водія.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил країни» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України), старший водій ОСОБА_6 як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися інституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 576 від 12.10.1992 та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Так, ОСОБА_6 , будучі військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 у званні старшого солдата, маючи умисел на незаконне придбання, носіння бойових припасів, у невстановлений досудовим слідством час, місці та невстановленим шляхом, але не пізніше 20 червня 2024 року, придбав бойовий припас, а саме:

- 1 (одну) бойову ручну гранату «М67» промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та містить в собі заряд бризантної вибухової речовини «Composition В», яка являє собою суміш тротилу (TNT) та гексогену (RDX) масою 180-185 грамів.

Усвідомлюючи, що вказаний предмет є бойовим припасом, ОСОБА_6 , маючи умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, залишив при собі вказаний предмет, який в подальшому носив та зберігав.

В подальшому, 20 червня 2024 року о 16 год. 39 хв. (фактично затриманий о 13 год. 56 хв.) ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України біля буд. АДРЕСА_3 , де в ході особистого обшуку останнього співробітниками поліції вищевказаний бойовий припас був виявлений та вилучений.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20 червня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 10).

20 червня 2024 року об 13 год. 56 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 66-68).

21 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 78-80).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначив про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою без з`ясування усіх належних обставин, а тому такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що за позицією ОСОБА_6 , він заперечує свою причетність до інкримінованого злочину, йому необґрунтовано пред`явлено підозру за фактом носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, фактично повідомлення про підозру ґрунтується на показаннях патрульних поліцейських, належність виявленої гранати саме ОСОБА_6 під час огляду місця події слідчим, належним чином не перевірена, з урахуванням тієї обставини, що поруч з ОСОБА_6 знаходився чоловік в камуфляжній формі.

Зазначає, що доводи слідчого щодо проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено якісь пакети з речовиною, з урахуванням пред`явленої підозри лише за ч. 1 ст. 263 КК України, є недоречними.

Крім того вказує, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, за першим викликом буде з`являтися до слідчого та суду, останній має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_10 , 2012 року народження, та має неповнолітнього сина ОСОБА_11 , 2018 року народження.

Зазначає, що щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то в контексті вимог ст. 62 Конституції України та відсутності обвинувальних вироків відносно ОСОБА_6 , то він є формальним, підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, проживає разом із донькою, офіційно був працевлаштований, з перших днів широкомасштабного вторгнення рф в Україну ОСОБА_6 добровільно пішов захищати державу, приймав участь у бойових діях, був в оточені під Авдіївкою, перебував під тривалими обстрілами, після чого отримав захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби, підозрюваний потребує психологічної допомоги.

Вказує, що посилання суду на негативну характеристику з боку колишньої дружини ОСОБА_12 , то вважає, що суд не мав її врахувати, оскільки у останньої може бути до підозрюваного упереджене ставлення і у неї є всі підстави оговорити колишнього чоловіка.

Крім того зауважує, що свідок ОСОБА_13 , який є власником квартири, в якій ОСОБА_6 проживав з донькою, не навів будь-яких негативних даних щодо особи ОСОБА_6 .

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою у клопотанні слідчого відмовити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, без доповнень та просили її задовольнити.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджуються наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 21 червня 2024 року (а.с. 16-21);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 21 червня 2024 року (а.с. 23-26);

- висновком експерта №СЕ-19/108-24/11694-ВТХ від 21 червня 2024 року, з якого убачається, що наданий на дослідження предмет сферичної форми є бойовою ручною наступальною осколковою гранатою М67 промислового виготовлення, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та містить заряд бризантної вибухової речовини - «Composition В» (суміш тротилу та гексогену) масою 180-185 г. (а.с. 28-29);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 21 червня 2024 року, з якого випливає, що під час патрулювання ним як інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП території Хортицького району, 20 червня 2024 року приблизно об 13 год. 35 хв. був зупинений ОСОБА_6 та в ході поверхневої перевірки, у останнього було виявлено зіп-пакет з кристалічною речовиною та у сумці, який кинув ОСОБА_6 на землю, предмет схожий на гранату (а.с. 31-33);

- протоколом огляду предмету від 21 червня 2024 року (а.с. 84-88).

Отже, на переконання колегії суддів, вказані органом досудового розслідування докази на даний час можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що на цей час в Ленінському районному суді м. Запоріжжя розглядається інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України (а.с. 70-77), у провадженні Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 63) та відділом поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 89), що в сукупності вказує на досить високий ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має малолітню доньку та неповнолітнього сина, приймав участь у бойових діях, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, посилання на наявність у підозрюваного місця реєстрації, ураховуючи той факт, що ОСОБА_6 за такою адресою фактично не проживає, не можуть вказувати на обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

З урахуванням вказаного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2024 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 121120 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4