н/п 1-кп/766/3223/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ;

?обвинуваченого ОСОБА_4 ;

?потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні (судовий розгляд) кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 06 травня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вченні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ведуть спільний побут та мають взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України вважаються сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

Не дивлячись на це, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 22.06.2023 близько 11:20 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства у грубій формі словесно ображав потерпілу словами нецензурної лайки, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2023, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено грошове стягнення у розмірі 170,00 гривень.

Так, 15.09.2023 о 11:30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_5 та братом ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, погрожував фізичною розправою, у грубій формі словесно ображав потерпілу словами нецензурної лайки, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_6 . За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2023, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та накладено грошове стягнення у розмірі 680,00 гривень.

Так, 24.01.2024 близько о 19:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, погрожував фізичною розправою, у грубій формі словесно ображав потерпілу, словами нецензурної лайки, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказані протиправні дії, постановою Херсонського міського суду від 11.03.2024, ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, та накладено грошове стягнення у розмірі 340,00 гривень.

Крім того, 05.02.2024 близько 16:50 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_5 та братом ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, у грубій формі словесно ображав потерпілу словами нецензурної лайки, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказані протиправні дії постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2024 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та накладено грошове стягнення у розмірі 340,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 будучи тричі притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , 15.04.2024, перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, у грубій формі словесно ображав потерпілу ОСОБА_5 словами нецензурної лайки, чим спричинив шкоду її психологічному здоров`ю та яке призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

2. Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених Судом обставин

3. Визначаючи обсяг доказів, які мають досліджуватись під час судового розгляду цього кримінального провадження, Суд, з`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, яка полягала у застосуванні спрощеного порядку дослідження доказів, передбаченого частиною третьою ст. 349 КПК, ухвалив із зазначених підстав

визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються,

допитати обвинуваченого,

допитати потерпілу,

дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого.

4. При цьому Суд зважає на висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 349 КПК, який полягає в тому, що повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому він обвинувачується, правових наслідків розгляду доказів за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК. (постанова ВС 02.02.2021року у справі №640/4713/19, провадження № 51-2155 км 20)

5. Суд, дотримуючись вищезазначених висновків Верховного Суду, у судовому засідання роз`яснив у доступній, чіткій та конкретизованій формі учасникам кримінального провадження суть даної норми з метою однакового, правильного і точного розуміння усіма учасниками її змісту та переконався у добровільності їх позицій.

6 .Отже, під час допиту обвинуваченого, останній свою вину визнав. Пояснив, що проживає в одному будинку разом з матір`ю і братом, у спільному побуті з родичами бувають непорозуміння. Обвинувачений підтвердив, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

На переконання суду, позиція обвинуваченого щодо визнання вини є добровільною.

7. Під час допиту потерпілої, остання підтвердила показання обвинуваченого і заявила, що пробачила обвинуваченого.

8. Суд дослідив і приєднав до матеріалів справи такі докази, що характеризують обвинуваченого:

-копія паспорта громадянина України № НОМЕР_1 від 11.01.2019;

- довідка наркологічного центу КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради від 17.05.2024 №442 про те, що перебуває на диспансерному обліку з 2006 року;

- довідка №228 в тому, що обвинувачений в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці не перебуває;

- довідка № про те, що відомості в ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» щодо обвинуваченого відсутні;

- довідка про реєстрацію місця проживання обвинуваченого;

-копія посвідчення серія НОМЕР_2 від 30.03.2012 р. про те, що обвинувачений має 3-ю групу інвалідності загального захворювання.

ІІІ. Мотиви Суду

9. Кримінальна відповідальність за ст.126-1 КК України настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

10 Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

11. В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

12. За системного аналізу наведених приписів закону Суд дійшов висновку, що поняття «домашнє насильство», як протиправне діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність, має увібрати в себе ознаки так званих «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення.

Крім того, за змістом норми ст. 126-1 КК України вчинення передбачених в ній дій мають утворювати не тільки певну систему, а і охоплюватися єдиним наміром (метою) підкорення потерпілого.

13. Отже, Верховний Суд звернув увагу, що домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій (не менше трьох) і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Доведення факту систематичності актів домашнього насильства може здійснюватися різними засобами. В тому числі до комплексу таких систематичних дій можуть входити й один чи кілька епізодів такого насильства, за які особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. (постанова від 04.04.2024 у справі №755/4894/22, провадження № 51-6608км23)

14. Верховний Суд зазначив, що систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих. Той факт, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя). (постанова від 14.06.2022 у справі № 585/3184/20 провадження № 51-5266км21)

15. Верховний Суд вказав, що домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильства. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки.(постанова від 28.02.2023 у справі №725/4683/20 провадження № 51-6067км21)

16. Проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілого, дослідивши обставини, що викладені в обвинувальному акті, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, Суд дійшов до висновку, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки, на думку Суду, має місце система діянь (адміністративних правопорушень), які були спрямовані на спричинення психологічних страждань потерпілої.

17. Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання

18. Санкцією ст. 126-1 КК передбачено покарання у виді:

громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або

пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або

обмеження волі на той самий строк, або

позбавлення волі на строк до двох років.

19. Під час судового розгляду обвинувачений вину визнав і щиро покаявся, а тому Суд вважає, відповідно до пункту 1 частин першої ст. 66 КК України, цю обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

20. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК не встановлено.

21. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 126-1 КК передбачає альтернативні види покарань та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до нетяжкого злочину;

- особу винного його вік, матеріальний стан;

- те, що обвинувачений що перебуває на диспансерному обліку наркологічного центу КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради

- те, що обвинувачений має 3-ю групу інвалідності загального захворювання

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

22. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК).

23. У зв`язку із викладеним, Суд доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

24. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

25. Цивільний позов по справі не заявлявся.

26. Речових доказів у справі не має.

27. Експертизи не проводилися, експерти та спеціалісти не залучалися, процесуальних витрат, які підлягають відшкодування відповідно до 124 КПК не понесено.

28. Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

2. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

2.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Відповідно до частини першої ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4. Відповідно до частини другої ст. 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України строк виконання вироку встановити не пізніше десяти днів з дня набрання ним законної сили.

5. Запобіжний захід не обирати.

6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Прокурор, обвинувачений, потерпіла мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

8. Копія вироку негайно після його проголошення вручається овинуваченному та прокурору

9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1