ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1-587/11 Номер провадження 11/814/10/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2024 року,

встановила:

Цією постановою кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, е одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КПК України,

повернуто прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова для організації проведення додаткового розслідування.

Своє рішення суд мотивував тим, що з часу надходження справи до суду 10.09.2010 за обвинуваченням ОСОБА_8 в жодне судове засідання обвинувачений не з`явився, місцезнаходження його встановити неможливо. 30.11.2010 ОСОБА_9 оголошено в розшук. 16.06.2014 ОСОБА_8 було затримано в м. Севастополі співробітниками Ленінського РВ УМВС РФ, проте до суду він не доставлений. Оскільки тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною України, тому є неприйнятним звернення до РФ для екстрадиції обвинуваченого, при цьому відсутні інші можливі способи забезпечення доставки ОСОБА_8 до суду. 09.02.2016 постановою суду, після повернення справи судом апеляційної інстанції було зупинено провадження у справі до розшуку ОСОБА_8 . Проте впродовж 8 років за запитами суду направлялися повідомлення про затримання ОСОБА_8 16.06.2014 та не вчинялися дії щодо його доставки. Тому суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування допущені порушення вимог КПК в частині не виконання вимог щодо встановлення даних про особу обвинуваченого, місця перебування чи проживання, через що справа тривалий час не знаходить свого вирішення. Затримання обвинуваченого на тимчасово окупованій території унеможливлює застосування процедури видачі особи, а законних підстав для оголошення в міжнародний розшук немає. Отже суд вичерпав всі можливості для забезпечення розгляду справи в розумні строки.

На постанову суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати та направити на новий розгляд до того ж суду.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що з моменту надходження справи з Апеляційного суду Харківської області даних про розшук підсудного на адресу суду не надходило. Тому судом, яким поновлено провадження у справі без розшуку підсудного, допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону.

Вважає, що не встановлення місцезнаходження обвинуваченого або перебування його у розшуку не є підставою для прийняття рішення в порядку ст. 281 КПК України в ред. 1960 року, оскільки на день направлення обвинувального висновку до суду місце проживання ОСОБА_8 було відоме, та зазначено органом досудового розслідування в обвинувальному висновку. Іншої неповноти досудового розслідування судом в постанові не вказується.

Також звертає увагу, що ст. 262 КПК України в ред. 1960 передбачає, що розгляд справи в судовому засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою. Також стаття передбачає випадки розгляду справи за відсутності підсудного, зокрема коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду, коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, підсудний просить розглядати у його відсутність.

Крім цього вказує, що судом не зазначено у постанові, які саме слідчі дії необхідно провести органу досудового розслідування.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з обвинувального висновку органами досудового слідства, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 21.07.2010 приблизно о 19 голині 45 хвилин, знаходячись на сходовому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №4 будинку №155/93 по вул.Салтівське шосе м. Харків маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс (маріхуана висушена), будучи особою, яка вживає такі засоби, незаконно придбав у ОСОБА_10 за 180 грн. паперовий (газетний) згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження, в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , в той же день, 21.07.2010 приблизно о 20.00 годині, знаходячись біля будинку № 91 по пр. 50-річчя ВЛКС м. Харкова, розуміючи протиправність свого діяння, маючи умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс (маріхуана висушена), незаконно збув ОСОБА_11 за 150 грн. частину раніше придбаного при вищевказаних обставинах речовину в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, рослинного походження, яка знаходилась в паперовому (газетному) згортку, яке, згідно висновку експерта №1945 від 09.08.2010 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів - канабіс (маріхуана висушена), масою 1,9470 гр., в перерахунку на суху речовину 1,7565 гр.

Крім того, 21.07.2010 приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на сходовому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №4 будинку 155/93 по вул. Салтівське шосе м. Харкова, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс (маріхуана висушена), будучи особою, яка вживає такі засоби, незаконно придбав у ОСОБА_10 за 180 грн. паперовий (газетний) згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження, в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору.

Після чого, в той самий день 21.07.2010 приблизно о 20 голині 20 хвилин, біля будинку № 91 по пр. 50-річчя ВЛКС м. Харкова, був затриманий працівниками міліції. Піл час проведення особистого огляду, в правому передньому кармані джинсів, які були надягнені на ньому, був виявлений та вилучений паперовий (газетний) згорток, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта №1945 від 09.08.2010 відноситься до особливо небезпечних наркотичних речовин - канабіс (маріхуана висушена), масою 7,7761 гр., в перерахунку на суху речовину 7,0153 гр., яку ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Таким чином, досудовим слідством ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, а також у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, вчиненого повторно.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України (в редакції на час вчинення) передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

З матеріалів провадження встановлено, що з часу надходження справи до суду, а саме з 10.09.2010 ОСОБА_8 в жодне судове засідання не з`явився, тому постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 останнього оголошено у державний розшук, змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

В подальшому, ОСОБА_8 16.06.2014 був затриманий співробітниками Ленінського РВ УМВС РФ по м. Севастополю, проте до суду не був доставлений.

У зв`язку із встановленням місця знаходження ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Севастополь, Московським районним судом м. Харкова були вжиті заходи для забезпечення участі ОСОБА_12 в судовому засіданні.

Проте з листів Прокуратури Харківської області від 15.07.2014 та Міністерства юстиції України від 04.08.2014 вбачається, що регламентована міжнародними договорами та національним законодавством процедура видачі осіб не може застосовуватись у разі затримання на тимчасово окупованих територіях України розшукуваних осіб, оскільки екстрадиція застосовується у відносинах між державами, а не між окремими адміністративно-територіальними складовими однієї країни. Оскільки тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, то у цій ситуації неприйнятним буде порушення питання про видачу таких осіб перед РФ.

У зв`язку з неможливістю явки ОСОБА_8 та неможливістю його забезпечення в судовому засіданні постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2016 зупинено провадження у справі до розшуку ОСОБА_8 , який оголошений у розшук постановою суду від 30.11.2010.

Впродовж тривалого часу (більше 8 років) суд направляв компетентному органу запити з проханням повідомити про виконання постанови про розшук від 30.11.2010, на що надходили численні повідомлення про те, що 16.06.2014 ОСОБА_8 затримано співробітниками Ленінського РВ УМВС РФ по м. Севастополю, матеріали по факту затримання направлені до суду раніше.

Разом з цим, ОСОБА_8 в жодне судове засідання не з`явився, місце його знаходження було невідомо, органу досудового слідства розшукати ОСОБА_8 та доставити до суду не вдалося.

Згідно зі ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» зазначено, що повернення справ на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства і досудове слідство у всякому разі визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

На підставі ст. 262 КПК України (в ред. 1960) розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою.

Розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках:

1) коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду;

2) коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.

Враховуючи вказані норми розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише за виключних обставин, вказаних у ч.2 ст. 262 КПК України та не може бути застосовано у даному конкретному провадженні, так як ОСОБА_8 не просив розглядати справу за його відсутність та за останніми відомими даними ОСОБА_8 не перебував за межами України.

Більше того судом визнано явку підсудного обов`язковою.

Затримання обвинуваченого на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Севастополі унеможливлює застосування процедури видачі особи, оскільки екстрадиція застосовується у відносинах між державами, а не між окремими адміністративно-територіальними складовими однієї країни, що унеможливлює забезпечення участі обвинуваченого у розгляді справи судом.

Також суд правильно вказав, що законних підстав для оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук також немає, оскільки останнього виявленого на тимчасово окупованій території України, а не на території іноземної держави, а отже порушення питання про міжнародний розшук таких осіб та їх екстрадицію є неприйнятним.

Тобто колегія суддів погоджується, що судом першої інстанції вжиті всі можливі заходи для розгляду справи, проте неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Оскільки ОСОБА_8 в жодне судове засідання не з`явився, встановити під час судового розгляду справи правильність даних щодо особи підсудного в обвинувальному висновку під час судового засідання, неможливо. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимог КПК України, а саме: не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого, що унеможливлює розгляд справи. Справа не знаходить вирішення тривалий час.

З огляду на вказане, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування постанови місцевого суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4