Справа № 496/3749/24
Провадження № 1-кс/496/1743/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кріхана, Орхейського району, Молдова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000375 від 30.05.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Своє клопотання мотивував тим, що в провадженні СВ Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №000375 від 30.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено на підставі указів Президента України ОСОБА_8 від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024, від 14.05.2024 року №271/2024 строком на 90 діб.

Так, 27.05.2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував біля будинку за адресою АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, яке знаходилось в приміщенні вказаного житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи що на території України введено воєнний стан, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу підійшов до вікна вище вказаного житлового будинку. Далі, за допомогою викрутки, шляхом відтиску вікна, відчинив вікно та проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав 4 000 гривень та 1 200 доларів США (згідно НБУ долар США станом на 27.05.2024 року становить 40,1 грн., тобто 48 120 (сорок вісім тисяч сто двадцять гривень), які належать потерпілій ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 52 120 (п`ятдесят дві тисячі сто двадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

12.06.2024 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення складено та узгоджено з процесуальним керівником даного кримінального провадження. Місцезнаходження підозрюваного не було відомо, тому повідомлення про підозру було вручено для передачі під підпис дружині ОСОБА_11

21.06.2024 року кримінальне провадження запинено, у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5

09.07.2024 року кримінальне провадження № 0000375 від 30.05.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відновлено.

10.07.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано.

10.07.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків вказує на реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Вказані обставини в сукупності свідчать, що про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 оскільки вони не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. Враховуючи викладене, ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину, характер шкоди завданої злочином, тяжкість злочину, заступник начальника СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , звернувся з вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1. ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра не обґрунтована, не надані підтвердження зазначеного в клопотанні ризику, ризик ґрунтується на припущеннях. Наголосив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не переховувався, затриманий за адресою проживання, де мешкає разом з дружною та 5 неповнолітніми дітьми, повністю визнає вину та бажає виплатити завдану шкоду. Знаходячись під вартою він не зможе забезпечувати сім`ю. Звернув увагу, що наявність підозри не є підставою для тримання під вартою. Просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, та пояснив, що йому було невідомо, що він у розшуку, він не вчиняв дій щоб переховуватись від слідства.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч.1 ст. 194 КПК).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання, а саме: оглядом місця події від 29.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 ; допитом потерпілої ОСОБА_9 від 30.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_12 від 30.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_13 від 30.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_14 від 30.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_15 від 30.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_11 від 30.05.2024 року; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 10.06.2024 року; висновком експерта судової трасологічної експертизи від 05.06.2024 року; іншими доказами у своїй сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч.2 ст. 177 і п.2 ч.1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п.п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 року у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 може усвідомлювати міру покарання, яка його чекає у разі визнання винним, офіційно не працевлаштований, документально підтверджених утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, перебував у розшуку, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Про існування такого ризику свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що, на даному етапі досудового розслідування, існують ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України, з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України, яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку з тим, шо вказаний запобіжний захід не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, цей запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення та був у розшуку.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування. З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн. 00 коп.

Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваною ОСОБА_16 . При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 10.07.2024 року до 31.08.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн. 00 коп. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.07.2024 року о 16:25 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1