КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6632/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

з участю заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 12.08.2024 року.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_6 у своїй скарзі порушує питання про зобов`язання уповноваженої особи внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій він описує обставини, які, на його думку, вказують на вчинення кримінального правопорушення працівниками Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

Водночас, заява ОСОБА_6 від 12.08.2024, в розумінні ст. 11 КПК України, не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення, які б могли об`єктивно свідчити, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення та є суспільно небезпечним, а також осіб, які на думку ініціатора звернення, вчинили кримінальне правопорушення.

Вказане вище дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину. Однак, це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_6 ,не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2024 року та постановити нову ухвалу про задоволення поданої ОСОБА_6 скарги на бездіяльність уповноваженої службової особи слідчого Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, якою зобов`язати уповноважену особу - слідчого Служби безпеки України внести відомості за поданою заявою громадянином України, адвокатом - ОСОБА_6 від 12.08.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

На обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_6 зазначає про те, що висновок слідчого судді є хибним, оскільки в поданій заяві про вчинене кримінальне правопорушення чітко викладені обставини, підтверджені належними доказами з приводу незаконного використання представниками судової влади України, а саме - працівниками Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, символіки комуністичного тоталітарного режиму, забороненої приписами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Також апелянт звертає увагу, на те, що в заяві до СБУ він зазначав, що в судових повістках, які надійшли останньому від суддів Ленінського районного суду ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в адресі, за якою має розглядатися дана судова справа значиться місто Дніпропетровськ, а не Дніпро.

Отже, в умовах прямої збройної агресії Росії проти України, геноциду росіянами українського народу, неможливо змиритись з публічним використанням символіки комуністичного режиму органом публічної влади, тим паче - органом правосуддя в Україні.

Так, на переконання заявника, такі діяння можуть містити склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 та ст.436-1 КК України. Для визначення більш точного складу кримінальних правопорушень в діяннях зазначених осіб необхідно встановити мотив та мету їх протиправних дій, які є кримінально-караними. Однак, це можливо зробити лише в межах відкритого уповноваженими службовими особами кримінального провадження, провівши належне досудове розслідування. А для цього необхідно внести відомості, викладені в заяві про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України. Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо того, що зі змісту доводів ОСОБА_6 наведених у скарзі не вбачається викладу відповідних фактичних обставин та ознак об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, які були б підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 також не наведено обґрунтованих підстав для скасування судового рішення, їх не містить і подана ним апеляційна скарга.

З огляду на наведене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин у провадженні, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4