В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/572/22

Провадження № 1-кп/348/70/24

15 листопада 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000563, за обвинувальним актом від 04.04.2022, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину офіційно не працевлавштований, який з 04.03.2022 вступив на службу в ЗСУ на посаду стрільця другого взводу охорони, з вищою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

09.10.2020 біля 21 год.50 хв. у темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки Audi А 6 р.н. НОМЕР_1 виявив несправність автомобіля, в зв`язку з чим зупинився на правому краю проїзної частини по вул. Соборна, на смузі руху у напрямку до м.Муукачево, неподалік нерегульованого перехрестя вулиць Січинського та Соборна, ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію.

З метою усунення несправності автомобіля водій ОСОБА_6 спільно із пасажиром ОСОБА_7 підійшли до передньої частини автомобіля.У цей же час, в попутному напрямку позаду, рухався автомобіль марки автомобільVolkswagenр.н. НОМЕР_2 під керування обвинуваченого ОСОБА_4 . У салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_8 , на задньому пасажирському сидінні зліва перебувала ОСОБА_9 , справа - ОСОБА_10 .

У подальшому на стадії зближення, в повздовжньому напрямку вказаних, транспортних засобів, водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху у вигляді нерухомого автомобіля попереду, не вжив заходів своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем автомобілем марки Audi А 6 р.н. НОМЕР_1 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху

України, а саме:

п. 1.10 в частині визначення поняття «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реаґувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12,2. про те, що темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п. 12.3, який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для іншого учасників руху об`їзду перешкоди.

У звязку, із порушенням обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я; ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми ділянки правого колінного суглобу у вигляді розриву задньої схрещеної зв`язки, пошкодження заднього рогу медіальйого меніска, дрібного вогнища контрольного ушкодження стегнової кістки, стерс-синдрому великогомілкової кітлик та бурситу колінного суглобу, що відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я; ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді ран голови, забою головного мозку, перелому дуг тіла першого шийного хребця без порушення функції спинного мозку, закритої травми грудної клітки з переломом тіла правої лопатки та ребер і травматичним пневмотораксом, які супроводжувалися травматичним шоком важкого ступеня, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх заподіяння; ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта у вигляді перелому дуги першого шийного хребця без порушення функцій спинного мозку та забійної рани тім`яної ділянки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні вмомент їх заподіяння.

04.04.2022 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківької області ОСОБА_3 якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні,та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за письмвою згодою потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області, укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та в подальшому подібного не вчиняти, розкаюється в скоєному, відшкодував повністю завдані збитки потерпілим . Сторони узгодили покарання за ч.2 ст. 286КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав вину, фактичні обставини не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Суду пояснив, що 09.10.2020 біля 21 год.50 хв. у темну пору доби, він рухався автомобілем Volkswagenр.н.AT 4652AO по вул. по вул. Соборна, на смузі руху у напрямку до м.Мукачево, неподалік нерегульованого перехрестя вулиць Січинського -Соборна.. У салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_8 , на задньому пасажирському сидінні зліва перебувала ОСОБА_9 , справа - ОСОБА_10 .

В цей час на правому краю проїзної частини по вул. Соборна, на смузі руху у напрямку до м.Мукачево, зупинився водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки Audi А 6 р.н. НОМЕР_1 виявивши несправність автомобіля, ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію та з метою усунення несправності автомобіля водій ОСОБА_6 спільно із пасажиром ОСОБА_7 підійшли до передньої частини автомобіля.,

У подальшому він на стадії зближення, в повздовжньому напрямку вказаних, транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху у вигляді нерухомого автомобіля попереду, не вжив заходів своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем автомобілем марки Audi А 6 р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортна пригода потерпіла: ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я; ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я; ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесних ушкоджень, які небезпечні в момент їх заподіяння; ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесних ушкоджень, які небезпечні вмомент їх заподіяння.

У вчиненому розкаявся , запевнив суд що подібного не повторить. Ним повністю відшкодовано потерпілим завдані збитки. Угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження для нього зрозумілі та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, розуміє.

Захисник підтвердив добровільність укладення угоди, потерпілим шкоду усе відшкодовано. Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву у якій вказала, що претезій матеріального та морального характеру до нього не має, шкода їй відшкодована, не заперечує щодо призначення покарання з іспитовим строком, дала згоду на укладення угоди та щодо затвердження угоди не заперечила. Просить розглядати справу у її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву у якій вказала, що претезій матеріального та морального характеру до нього не має, шкода їй відшкодована, не заперечує щодо призначення покарання з іспитовим строком, дала згоду на укладення угоди та щодо затвердження угоди не заперечила. Просить розглядати справу у її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву у якій вказала, що претезій матеріального та морального характеру до нього не має, шкода їй відшкодована, не заперечує щодо призначення покарання з іспитовим строком, надала згоду на укладення угоди та щодо затвердження угоди не заперечила. Просить розглядати справу у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подала заяву у якій вказала, що претензій матеріального та морального характеру до нього не має, шкода їй відшкодована , не заперечує щодо призначення покарання з іспитовим строком, дав згоду на укладення угоди та щодо затвердження угоди не заперечила. Просить розглядати справу у її відсутності.

Всі учасники судового процесу просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому згідно з абз. 5 ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за: ч.2 ст.286 КК України, так як він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

Сторонами, при визначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою винуватість, вчинив злочин з необережності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується, який з 04.03.2022 вступив на службу в ЗСУ, а також обставини, що пом`якшують покарання: його щире каяття, беззастережне визнання ним своєї винуватості, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Враховуючи наведене, сторони узгодили, що при визначенні покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,можливо призначити покарання в межах санкції .ч2 ст.286 КК України у виді трьох років позбавлення вол без позбавлення права керування транспортним засобом .

При цьому з огляду на обставини та характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, а також враховуючи, що обвинуваченому в силу службових повноважень необхідно права керування а також те , що він не притягувалвся за порушення ПДР суд вважає за доцільне не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Крім того враховуючи тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого,наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих які претензій не мають та їм відшкодовано збитки сторони погодилися на застосування ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

Суд враховуючи сукупність обставин вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілих щодо не суворого покарання дійшов висновку про призначення мінімального іспитового строку строком один рік та покладенням обовязків на підставі ст. 76 КК України

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 та є йому зрозумілими.

При цьому суд в підготовчому судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст.286 КК України. Тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_12 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3595,90 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2020, та частково скасований ухвалами слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2020 та 04.08.2021, на тимчасово вилучене майно - автомобіль Volkswagen polo, р.н. НОМЕР_2 , та автомобіль Аudi A6, р.н. НОМЕР_3 , підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України,

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч.15 ст. 615, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.04.2022 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за письмвою згодою потерпілих у кримінальному провадженні № 0000563.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75-76, КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеногоосновного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3595,90 грн.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2020, та частково скасований ухвалами слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2020 та від 04.08.2021, на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки Volkswagen polo, р.н. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 , та на автомобіль марки Аudi A6, р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки Volkswagen polo, р.н. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 повернути власнику ОСОБА_13 .

Речовий доказ: автомобіль марки Аudi A6, р.н. НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1