Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/513/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр" ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 вересня 2024 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, працює токарем ФОП « ОСОБА_9 », одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 27.09.2024 по 25.11.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 вересня 2024 року, задоволено клопотання заступника начальника та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 27.09.2024 по 25.11.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він 03.08.2024 приблизно о 23 годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на праві приватної власності його матері ОСОБА_10 , рухаючись в темну пору доби по АДРЕСА_3 , через наявний стан алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Тим самим своїми діями допустив порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України (п. 2.9. Водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…), п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху).

ОСОБА_8 , під час руху у вказаному автомобілі, на перехресті вулиць Миру та Рибальська в м. Світловодськ Кіровоградської області, на відстані близько 5,87 метри до стовпа лінії електропередач № 212Ф54, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яка виражалась у наявності пішоходів ОСОБА_11 , 1966 року народження та ОСОБА_12 , 1999 року народження, які рухались в попутному з ним напрямку, допустив наїзд на останніх.

Тим самим допустив порушення вимог 12.1 та 12.3 ПДР України (12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди )..

У результаті наїзду пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

При цьому, автомобіль «Honda Accord» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 отримав механічні пошкодження передньої правої частини та вітрового скла.

Не зважаючи на вказане, ОСОБА_8 продовжив рух на пошкодженому автомобілі, тим саме з місця вчинення кримінального правопорушення зник, переховувався від правоохоронних органів до моменту його затримання, а саме до 00 годин 50 хвилин 05.08.2024.

Такими діями ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР (п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди).

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, а також наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, дійшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якшого запобіжний захід.

Свої вимоги обґрунтував тим, що справа вирішена неповноважним складом суду, що є безумовною підставою для скасування відповідної ухвали, оскільки мало місце як порушення національного законодавства, так і передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції з захисту прав людини і основних свобод права на справедливий суд.

Вказує, що наявні у справі докази перебування ОСОБА_13 у стані алкогольного сп`яніння здобуті більше ніж через годину після події ДТП, вже після затримання ОСОБА_14 , яке мало місце в квартирі свідка ОСОБА_15 чи біля неї. Суд, в силу вимог ст. 194 ч.1 п.1 КПК зобов`язаний враховувати такі обставини при вирішенні питання як про обрання, так і про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, вказує, що суд в ухвалі не встановив, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5.ч.І ст. 177 КПК продовжують існувати і не змінились, а просто зазначив, що "слідчим обгрунтовано наведений перелік цих ризиків".

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 04.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000847 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

04.08.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2024 застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вказаною ухвалою також встановлено обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, та наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.08.2024 залишено без змін ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2024, при цьому погодившись із визначеними п.п. 1, 3, 4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиками.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 04.12.2024.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років. Крім того, врахував обставини кримінального провадження, особу підозрюваного.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і на даний час, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що справа вирішена неповноважним складом суду, не заслуговують на увагу, оскільки колегією суддів не встановлено порушень чинного законодавства під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу. Справа розглянута у законному складі суду. Суддя ОСОБА_16 визначена для розгляду у встановленому законом порядку автоматизованою системою. Те, що її чоловік ОСОБА_17 є працівником Кіровоградської обласної прокуратури не є підставою вважати, що справа розглянута незаконним складом суду, оскільки будь-якого відношення до даної справи він не має.

Доводи апеляційної скарги з приводу перекваліфікації вище вказаного злочину, є необґрунтованими та передчасними, оскільки обставини і докази у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації злочину підлягатимуть оцінці судом першої інстанції під час судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання заступника начальника та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 27.09.2024 по 25.11.2024 включно, в межах строку досудового розслідування залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)