Справа № 732/334/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/678/24
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження:

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її захисника адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004288 від 06 листопада 2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Олександрівка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянки України, непрацюючої, вдови, матері чотирьох дітей (троє з яких внаслідок несприятливого середовища влаштовані до дитячого будинку, а відносно одного вона позбавлена батьківських прав), зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили продовжений ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , та обов`язки, які встановлені згідно ухвали суду від 04 квітня 2024 року.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи у сумі 99500,70 гривень.

Скасований арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 листопада 2023 року, майно повернуте ОСОБА_6 .

Питання про долю речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що 06 листопада 2023 року о 17-тій годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, виниклого на побутовому ґрунті, через раптово виниклі неприязні відносини між ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і, знаходячись біля хвіртки входу до господарства, погрожував дружині ножем, який тримав у руках. Обвинувачена ОСОБА_6 вибила із рук ОСОБА_10 ніж, та, маючи змогу уникнути подальшого конфлікту, з умислом заподіяти своєму чоловікові ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, підняла із землі ніж, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та, бажаючи їх настання, завдала ножем ОСОБА_10 один удар в область правої пахвової ділянки, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення м`яких тканин, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також один удар в область правого плеча, спричинивши наскрізне колото-різане поранення правого плеча з ушкодженням кровоносних судин та масивною крововтратою, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_10 , який помер на місці події внаслідок масивної крововтрати, яка виникла через поранення правового плеча та ушкодження кровоносних судин.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, а саме застосувати положення ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає обставинам справи, а також даним, що її характеризують як особистість.

Просить взяти до уваги, що вона визнала провину, щиро розкаялась та активно сприяла досудовому розслідуванню. Добровільно приймала участь у слідчому експерименті та попросила вибачення у матері чоловіка. Крім того, просить врахувати поведінку убитого, що передувала вчиненню злочину, а також її участь щодо виклику швидкої допомоги, а саме надання сім карти для телефонного дзвінка брату загиблого, оскільки телефон самої обвинуваченої у цей же день був розбитий її чоловіком. Також просить врахувати, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має позитивні характеристики за місцем проживання, та має на утриманні трьох малолітніх дітей. Вона може виправитися без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги про пом`якшення покарання, представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, вказуючи, що обвинуваченій з урахуванням усіх пом`якшуючих обставин, призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією частини статті, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ножового поранення своєму чоловікові ОСОБА_10 , який помер на місці поранення від масивної крововтрати, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним під час судового засідання в суді першої інстанції доказам.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній інстанції, що вона не хотіла убивати чоловіка, заподіла потерпілому ножових поранень через необережність, не відповідають дійсності.

По-перше їй навмисне вбивство у провину не ставиться.

По-друге, потерпілий був п`яний, концентрація етанолу в крові складала 4,3 г/л., тому вона вибила ніж з рук чоловіка, який упав їй під ноги, після чого завдала два ножові поранення чоловікові, який збирався піти з дому, у той час як обвинувачена проти цього заперечувала.

По-третє, 06 листопада 2023 року о 17-тій годині, вечоріє, проте не так темно, щоб не бачити людини, яка перебуває поряд з тобою. Обвинувачена побачила ніж, який упав їй під ноги і не могла не бачити чоловіка, якому завдавала ударів ножем.

Наявність двох ножових поранень у потерпілого в одній частині тіла: сліпого колото різаного поранення м`яких тканин правої пахвової ділянки та наскрізного колото-різаного поранення правого плеча, виключать необережний характер їх заподіяння.

За правилами ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченій покарання у межах мінімальної санкції частини статті, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу винної й навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.

Зокрема, судом першої інстанції враховано, що було вчинене кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, ставлення обвинуваченої до скоєного, дані про її особу: вік, стан здоров`я, те, що обвинувачена є матір`ю 4-х дітей, проте троє з них влаштовані до дитячого будинку, а відносно однієї дитини вона позбавлена батьківських прав.

Усупереч твердженням обвинуваченої про визнання нею вини та активне сприяння досудовому розслідуванню кримінального провадження, такі доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження та звукозаписом судового засідання, відповідно до яких ОСОБА_6 визнала вину частково і, як вірно підкреслив суд, часткове визнання вини та надання показань, як і участь у слідчому експерименті, свідчить лише про сумлінність у виконанні обов`язків визначених для особи у КПК України, однак не створюють таких обставин, що пом`якшують покарання, як активне сприяння розкриттю злочину чи щирого каяття. Також, як було встановлено у судовому засіданні, швидку допомогу і поліцію викликав брат загиблого, а не обвинувачена, а тому і дана обставина не відповідає фактичних даним.

За таких підстав судом не було встановлено жодної обставини, яка б, згідно з положеннями ст. 66 КК України, пом`якшувала ОСОБА_6 покарання. В той же час, судом встановлено обставину, яка обтяжує покарання обставину вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Колегія суддів, з урахуванням усіх встановлених відомостей у сукупності, зокрема, даних про особу винної, враховуючи наявність обставини, яка обтяжує покарання та за відсутності обставин, які його пом`якшують, вважає правильними висновки суду першої інстанції про необхідність призначення саме реального покарання - у виді позбавлення волі, яке за своїм розміром є мінімальним передбаченим санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, а також необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Так, всі обставини, на які посилався ОСОБА_6 , в першу чергу, відомості про особу обвинуваченої, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні мінімального за розміром покарання. При цьому, колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга не містить тих обставин, які не були враховані судом при призначенні покарання, а твердження апелянта про те, що вона може виправитися без ізоляції від суспільства є лише її суб`єктивним баченням, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13