Справа №211/6658/24 Провадження № 1-кп/211/660/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 11.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, розлучена, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,-

встановив:

ОСОБА_6 10 жовтня 2024 року у період часу з 12:30 год. по 17:00 год. перебувала у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де вживала спиртні напої з раніше знайомим ОСОБА_7 . В ході розпиття напоїв ОСОБА_6 побачила як останній рахував грошові купюри, які поклав у власну сумку у кімнаті, а потім вийшов на кухню залишивши сумку тимчасово поза увагою.

У цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_7 .

Надалі, у цей же час, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні кімнати вказаної квартири, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи поза волею власника, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом президента України №64/2022 від 24.02.2022, взяла з сумки потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 15000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень та 500 гривень.

Після чого, з метою закінчення протиправного умислу та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 утримуючи при собі грошові кошти у сумі 15000 гривень, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадені грошові кошти на власну користь.

Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 15000 гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню №0001224 від 11.10.2024 між обвинуваченою ОСОБА_6 , її захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 22.10.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрювана ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченій, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену з ОСОБА_6 , яка 22.10.2024 року була підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.10.2024 року між обвинуваченою ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001224 від 11.10.2024.

ГЛАДКОВУ ЗІТУ ЗОРИСЛАВІВНУ визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ГЛАДКОВУ ЗІТУ ЗОРИСЛАВІВНУ від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Речові докази: 15000 гривень 00 копійок, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати переданими за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 06.11.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1