Справа № 304/2517/23 Провадження № 1-кс/304/71/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000021 від 08 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_3 , представляючи інтереси ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2023 року арешт на вилучене майно автомобіль Шкода моделі «Октавія», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 22 листопада 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль Шкода моделі «Октавія», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном. Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 204 КК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження №0000021, є незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів. Зауважує, що доказів, достатніх для повідомлення будь-кому про підозру в учиненні кримінального правопорушення, ознаки якого вбачає у досліджуваній події органом досудового розслідування не здобуто, документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, до нього не додані, отже, правова підстава для арешту автомобіля Шкода моделі «Октавія», держаний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном, зазначеного у клопотанні, прокурором не доведена. Встановлені слідчим фактичні обставини події не містять підстав та розумних підозр вважати, що вилучений транспортний засіб та майно є доказами такого кримінального правопорушення. Слідчим не доведено, що автомобіль та вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Не доведено і те, що вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, належні ОСОБА_5 , може підлягати спеціальній конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо особи, а також бути звернутим у відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Вважає, що з наданих суду матеріалів провадження не вбачається, що автомобіль Шкода моделі «Октавія», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , є знаряддям злочину, зберегли на собі його сліди або що власник причетний до вчинення дій, кваліфікованих органом досудового розслідування, як кримінальне правопорушення. Водночас відсутні підстави вважати, що арешт зазначеного у клопотанні транспортного засобу був би розумним і співмірним знаряддям даного кримінального провадження обмеженням права власності. Доводи прокурора про те, що вказаний автомобіль та вилучене майно є доказом злочину, оскільки був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та необхідні для проведення комплексу слідчих дій і низки судових експертиз, а також з метою тимчасового позбавлення права та можливості відчужити, розпоряджатися будь-яким чином даним транспортним засобом та майном, з метою належного документування вказаного кримінального правопорушення та прийняття в подальшому кінцевого процесуального рішення не ґрунтується на приписах кримінального процесуального закону, якими врегульовано підстави і порядок застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Оскільки в ході здійснення досудового розслідування слідчим проведено всі необхідні слідчі дії щодо автомобіля Шкода моделі «Октавія», державний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , тому захисник просить задовольнити клопотання.

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, подала слідчому судді заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі, підтримує таке в повному обсязі.

Прокурор у провадженні ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, однак подавав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, проти зняття арешту не заперечив, оскільки 17 липня 2024 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК; долучив додаткові матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2023 року у рамках розслідування кримінального провадження № 0000021 від 08 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, накладено арешт на 5 (п`ять) коробок по 500 (п`ятсот) пачок тютюнових виробів марки «Marlboro» у кожній, без марок акцизного податку, а загалом 2 500 (дві тисячі п`ятсот) пачок тютюнових виробів марки «Marlboro», десять пачок з яких запаковано до спецпакету PSP2244261, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном, а також на транспортний засіб марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від транспортного засобу, заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 статті 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Вказану позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

У даній справі кримінальне провадження 17 липня 2024 року закрив детектив підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а. к. 27-31), і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2023 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000021 від 08 листопада 2023 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц виснувала, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до висновку, що усі заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт на майно ОСОБА_4 , припинили свою дію та у слідчого судді відсутні повноваження постановлення ухвали про скасування арешту майна, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні клопотання.

При цьому слідчий суддя звертає увагу заявника, що такий арешт припинив свою дію на підставі наведених вище вимог закону.

Керуючись ст. 132 ч. 4, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000021 від 08 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1