Справа № 199/9191/23
У Х В А Л А

іменем України

16 вересня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000916, за обвинуваченням ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, із базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, раніше судимого 31 січня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та під № 0001261, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, і у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який після цього неодноразово продовжувався, будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 15 червня 2023 року приблизно о 09 годині 30 хвилин перебував на території «Ломівського каналу», неподалік ресторану «Робін Гуд», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше не знайомого ОСОБА_10 , яким ОСОБА_4 , почав спілкуватись.

В той же час та в тому ж місці, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_10 поклав позаду від себе свою чоловічу сумку, чорного кольору (матеріальної цінності для потерпілого не становить), яка знаходилась у відкритому стані, а саме: була розщебнута блискавка від сумки та з неї виглядав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Vivo 1901» синього кольору, оперативної пам`яті 4 Gb, вбудованої 64 Gb, вартістю 2041 гривень 59 копійок, який ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання та у нього в цей момент раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 15 червня 2023 року, приблизно о 09 годині 35 хвилин, перебуваючи на території «Ломівського каналу», неподалік ресторану «Робін Гуд», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 2Д, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігає потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи позаду останнього, взяв до своїх рук його чоловічу сумку, чорного кольору у якій був мобільний телефон «Vivo 1901» синього кольору, оперативної пам`яті 4 Gb, вбудованої 64 Gb та почав утримувати його при собі у вищевказаній чоловічій сумці останнього, тим самим таємно викрав вищевказаний мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_10 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток, у розмірі 2041 гривень 59 копійок.

Суд враховує, що за редакцією ч. 3 ст. 51 КУпАП, чинною станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки 15 червня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 268,40 грн (1342х0,2=268,4). В той же час, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України станом на той же час мав би становити 2684 грн (1342х2=2684).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки положення Закону № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, скасовують кримінальну протиправність таємного викрадення майна в розмірі від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, такий закон з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чисті Законом № 3886-IX.

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 таємно викрав майно вартістю 2041 гривень 59 копійок.

Ураховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_4 таємно викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2648 грн, відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 вищенаведені положення чинного законодавства та роз`яснено право надати згоду на закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, або заперечувати проти такого закриття, а також роз`яснено наслідки відповідних волевиявлень.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлено та однозначно заявив, що бажає закриття кримінального провадження в частині обвинувачення з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просить суд постановити відповідну ухвалу.

Захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження підтримали закриття кримінального провадження в частині обвинувачення з цих підстав.

З огляду на викладене, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_4 діянь за ч. 4 ст. 185 КК України, за наявності згоди останнього кримінальне провадження в частині обвинувачення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 372, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000916, в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Подальше провадження у справі здійснювати в межах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000916, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та під № 0001261, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Кримінальне провадження в цій частині виділити в оригіналах в окреме провадження, яке передати для реєстрації до канцелярії суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

16.09.2024