Справа № 128/4557/24
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.06.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

про застосування ст.ст. 5, 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2023 вартість викраденого засудженим майна становила 8 001 грн, тому за попереднім вироком засуджений звільненню від відбування покарання не підлягає, просив подання задовольнити шляхом виключення посилання на ч. 2 ст. 15, 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у вироці Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024, враховуючи вартість викраденого ним майна на час вчинення злочину за даним вироком в цій частині, та оскільки засудженим також було вчинено злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України на суму, що перевищує поріг кримінальної відповідальності за крадіжку, вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений цим вироком за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, що не впливає на присуджене засудженому остаточне покарання.

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити згідно вимог чинного законодавства.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в зв`язку з набранням законної сили змін до чинного законодавства просить звільнити його від відбування покарання.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024, яким за ч. 4 ст. 185 КК України засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України враховано вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2023, яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2023, справа № 535/1065/23, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України 23.07.2023 на суму 8 001 грн.

За вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024 ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення: за ч. 4 ст. 185 КК України 12.03.2024 на суму 2 813, 60 грн, 22.03.2024 на суму 4 766, 67 грн, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України 15.03.2024 на суму 2 029, 94 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2023 становив 2 684 грн, а станом на 01.01.2024 становив 3 028 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_5 , які кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024 на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки відповідно до вироку Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яким завдано матеріальну шкоду в розмірі, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, оскільки згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, 23.07.2023 на суму 8 001 грн, а вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, в тому числі 22.03.2024 на суму 4 766, 67 грн, що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак відсутні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність ОСОБА_5 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, тому засуджений підлягає продовженню відбування призначеного йому покарання за дані діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, звільнивши його від відбування покарання в частині покарання, призначеного за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

В зв`язку з тим, що звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 в цій частині не впливає на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024 та визначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, він підлягає продовженню відбування остаточного покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024, в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке засуджений ОСОБА_5 , відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2024за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2023, з призначенням остаточного покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 19.04.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: