ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5923/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/579/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Службова недбалість
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Київського районного суду м. Харкова від 16 литопада 2023 року у відношенні ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Чугуїв Харківської області, громадянку України, українку, з вищою освітою, розлучену, працюючу державним реєстратором Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої як внутрішньо переміщена особа та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленняіе права обіймати посади державного реєстратора та займатись діяльністю, пов`язаною з державном реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяженням строком на 1 (один) рік, із штрафог в дохід держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ять тисяч сто) грн.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягс іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї в силу ч. 1 ст. 76 1 України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з пите пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживай роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на кори держави підтверджені витрати за проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 34 від 15.07.2022 у розмірі 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 35 коп.

Арешт, накладений на частку квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - після набрання вире законної сили ухвалено скасувати.

Речові докази по справі: копію реєстраційної справи № 101 ухвалено зберіг: матеріалах кримінального провадження.

.

Як установив суд, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради від 30.10.2017 за№ 3 призначена на посаду державного реєстратора філії вказаного підприємства у м. Чугуїв Харківської області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень"; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У вересні 2018 ОСОБА_9 , будучи обізнана у своїх службових обов`язках та вимогах законодавства, що регламентують її діяльність як державного реєстратора, при здійсненні своєї професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, неналежно виконала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

Так, 21.09.2018, не встановлена в ході судового розгляду особа звернулась до державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_9 з проханням здійснити державну реєстрацію приватного права

ОСОБА_10 на нежитлові приміщення в підвалі житлового будинку за літ. «А-2» у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 259,1 кв.м., які перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, та в якості підстави для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виникнення права власності на вказані приміщення за ОСОБА_10 - надала ОСОБА_8 технічний звіт про стан існуючих будівельних конструкцій нежитлового приміщення в підвалі житлового будинку за АДРЕСА_5 , загальною площею

259.1кв.м., та можливості її подальшої безпечної експлуатації, без дати та серії/номеру, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Амра Груп», виконаний на замовлення ОСОБА_10 ; технічний паспорт на вищевказані приміщення, виготовлений 21.09.2018, без номеру, на ім`я ОСОБА_10 .

Після чого, 21.09.2018, о 12 год. 03 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем здійснення своєї професіональної діяльності за адресою: АДРЕСА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, без наявності відповідних правовстановлюючих документів, у тому числі, рішення уповноваженого органу щодо передачі об`єкту комунальної власності у приватну власність, діючи з необережності, не вживши заходів щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих отриманих документів вимогам законодавства, в порушення вимог ст.ст. З, 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, використовуючи крипто-ключ для роботи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виданий на її ім`я, зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності № 28062720) за громадянином ОСОБА_10 право приватної власності на нежитлові приміщення в підвалі житлового будинку за літ. «А-2» у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею

259.1кв.м, які перебувають у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, вартість яких відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 34328 від 15.07.2022 складає 3 078 909 грн. 00 коп., що станом на 21.09.2018 більш ніж в 250 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян, зазначивши підставою набуття права власності технічний звіт про стан існуючих будівельних конструкцій нежитлового приміщення в підвалі житлового будинку за АДРЕСА_5 , загальною площею

кв.м., та можливості її подальшої безпечної експлуатації, без дати та серії/номеру, видавник: ТОВ «Амра Груп», на замовлення ОСОБА_10 , технічний паспорт на вищевказані приміщення, виготовлений 21.09.2018, без номеру, на ім`я ОСОБА_10 , підтвердивши своїм електронно- цифровим підписом (крипто-ключем) проведення вищевказаної незаконної реєстраційної дії. Внаслідок вказаних злочинних дій державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_8 державним інтересам спричинені тяжкі наслідки

В своїй апеляційній скарзі, з доповненими доводами прокурор просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню - ч.3 ст. 365-2 КК України, і застосуванням судом закону, який не підлягає застосуванню - необгрунтованим застосуванням ст. 75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок за ч.3 ст. 365-2 КК України, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади державного реєстратора та займатись діяльністю пов`язаною з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень строком на 1 рік, із конфіскацією майна.

В обгрунтування своєї вимоги зазначає, що висновок суду в частині зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_8 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так встановлено, що ОСОБА_8 здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_10 в порушення вимог п. 3 ч.3 ст. 10 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Внаслідок протиправних дій державного реєстратора ОСОБА_8 неправомірну вигоду було отримано ОСОБА_10 , яка виразилась у набутті останнім права власності на об`єкт нерухомого майна розташованим за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 259,1 кв.м, вартість якого згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №3428 скоадає 3 078 909, 00 грн.

Крім цього, обвинуваченою ОСОБА_8 також було отримано неправомірну вигоду для себе, яка виразилася в отриманні останньою заробітної плати з урахуванням здійсненої державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна розташованому за адресою: АДРЕСА_4 .

Також зазначає, що явно допущене зловживання державного реєстратора ОСОБА_8 , а саме порушення п.3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчинене з корисливих мотивів в інтересах ОСОБА_10 , у результаті чого останній отримав право власності на вказаний вище об`єкт нерухомого майна.

Щодо призначеного покарання ОСОБА_8 вважає, що останній повинно бути призначено покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки призначення покарання за злочин, який згідно із приміткою ст. 45 КК України належить до корупційних правопорушень унеможливлює звільнення особи від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком

Також прокурор наголошує, що суд не застосував положення ст. 49 КК України, адже з моменту вчинення ОСОБА_8 незаконних дій минуло 5 років, у зв`язку з чим належить звільнити обвинувачену від призначеного покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника, які не заперечували проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, в решті заперечували проти апеляційної скарги сторони обвинувачення, думку прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення з доповненими доводами підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка.

Фактичні дані, на підставі яких суд встановив обставини цього кримінального провадження містяться в досліджених судом доказах, які також є належними та допустимими.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор наполягав на тому, що правильною кваліфікацією дій обвинуваченої є саме ч.3 ст. 365-2 КК України, а суд неправильно кваліфікував дії ОСОБА_8 .

Колегія суддів не погоджується з вказаною позицією сторони обвинувачення з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 365-2 КК України передбачає відповідальність за зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Частина друга вказаної вище статті передбачає відповідальність за те саме діяння, вчинене стосовно неповнолітньої чи недієздатної особи, особи похилого віку або повторно, а частина тертя - за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого статтею 365-2 КК України, є суспільні відносини, що забезпечують установлений організаційно-правовий порядок надання публічних послуг, а додатковими обов`язковими - охоронювані законом права та інтереси окремих громадян, або державні чи громадські інтереси, або інтереси юридичних осіб.

Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується трьома обов`язковими ознаками: діянням - використанням особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг, своїх повноважень всупереч своїм повноваженням, що полягає в певних діях або бездіяльності суб`єкта; наслідками, що виявляються у завданні істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб; причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Зловживання повноваженнями - це вчинене всупереч інтересам фізичних та юридичних осіб будь-яке використання особою наданих їй повноважень у зв`язку зі здійсненням професійної діяльності з надання публічних послуг. Зловживанням визнається не будь-яке діяння, а лише таке, що стосується: професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг; наданих особі повноважень.

При вчиненні цього злочину дії чи бездіяльність суб`єкта посягання суперечать як загальним принципам, меті та завданням функціонування відповідної установи, так і загальній меті та змісту надання публічних послуг, для забезпечення якого така особа мала відповідні права та була наділена відповідними повноваженнями. Компетенція особи, котра здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, визначається, зокрема, законами, постановами, наказами, положеннями, інструкціями, актами індивідуальної дії та договорами (щодо незалежного посередника).

Власне зловживання може виявлятися у вчиненні суб`єктом певних протиправних дій, наданні невідповідних чи не у повному обсязі послуг, встановленні певних заборон, створенні перепон для реалізації громадянами передбачених законодавством прав і свобод, що в цілому сприяє отриманню неправомірної вигоди.

Злочин є закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб (матеріальний склад). Тобто настання суспільно небезпечних наслідків є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого статтею 365-2 КК України.

Суб`єкт злочину - спеціальний, а саме особа, яка не є державним службовцем або посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом щодо діяння та умислом чи необережністю щодо наслідків у вигляді завдання істотної шкоди. Обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони цього злочину є також корисливий мотив та спеціальна мета - отримання неправомірної вигоди.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 365-2 КК України є мета (отримання будь-якої неправомірної вигоди) та корисливий мотив. Такий мотив полягає у прагненні особи шляхом зловживання своїми повноваженнями одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого частиною третьою статті 365-2 КК України є спричинення тяжких наслідків.

Отже, ст. 365-2 КК України є спеціальною і передбачає кримінальну відповідальності певного кола осіб, зокрема державного реєстратора, за вчинення ними певних дій. Ця норма передбачає виключні підстави кримінальної відповідальності державного реєстратора при здійснення ним своїх повноважень щодо проведення реєстраційних дій і необхідною умовою такої відповідальності є сукупність усіх визначених ст. 365-2 КК України ознак.

Відповідно до обвинувального акту від 20.10.2022, орган досудового розслідування стверджує, що 21.09.2018 обвинувачена ОСОБА_8 діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, з метою отримання неправомірної вигоди за вчинення нею реєстраційних дій в інтересах невстановленої особи, достовірно усвідомлюючи, що документи, які надані даною особою не можуть бути підставою для державної реєстрації права приватної власності на нежитлові приміщення в підвалі житлового будинку за літ. А-2 у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 259,1 кв.м., які перебувають у власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області за громадянином ОСОБА_10 , без наявності відповідних правовстановлюючих документів, у тому чилі, рішення уповноваженого органу щодо передачі об`єкту комунальної власності у приватну власність, умисно не вжила заходів щодо відповідності заявлених прав і поданих/отриманих докуменів вимогам законодавства, зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за гр. ОСОБА_10 право приватної власності на нежитлові приміщення в підвалі житлового будинку за літ. «А-2» у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 259,1 кв.м., які перебувають у власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області.

Аналогічна позиція викладена прокурором у апеляційній скарзі.

Проте ані корисливий мотив, ані спеціальна мета доведена прокурором не була.

У справі відсутні докази на підтвердження факту отримання чи намагання отримати державним реєстратором Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_8 неправомірної вигоди за свої дії.

Прокурор лише обмежився формальним посиланням на склад злочину, передбаченого ст. 365-2 КК України в діях обвинуваченої

При цьому, незрозуміло чим такі обставини підтверджуються.

Посилання прокурора на те, що неправомірною вигодою, яку обвинувачена хотіла отримати, була її заробітня плата, не приймаються колегіє суддів, оскільки в незалежності від дій обвинуваченої (відмови у вчиненні дій чи вчиненні реєстраційних дій) заробітна плата все одно була б нарахована за місцем роботи.

Обвинувачена в суді першої інстанції заявила, що із громадянином ОСОБА_10 вона не знайома. Пояснивши, що в кінці вересня 2018 року до неї звернувся раніше невідомий громадянин з заявою зареєструвати право власності будівельних конструкцій нежитлового приміщення в підвалі житлового будинку за АДРЕСА_5 , загальною площею 259,1 кв. м., надавши для державної реєстрації усі необхідні документи у паперовому вигляді. Жодної вигоди з приводу проведення цієї реєстрації, жодних грошових коштів вона не отримувала. Здійснити саме такі реєстраційні дії, які вона здійснила, було її рішенням.

З огляду на вказану позицію обвинуваченої та встановлені обставини справи, психічне ставлення ОСОБА_8 до наслідків своїх дій виражене у формі необережності, що виключає застосування до них ч. 3 ст. 365-2 КК України, такі дії підпадають під диспозицію ст. 367 КК України «Службова недбалість»

Так, службова недбалість - це єдиний злочин у сфері службової діяльності, який вчиняється тільки з необережності.

З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

Злочинна недбалість відрізняється від інших видів вини (прямого і непрямого умислу, злочинної самовпевненості) тим, що особа не передбачає настання суспільно небезпечних наслідків

ОСОБА_8 була переконана, що наданих їй документів було достатньо для відповідної реєстрації.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що державний реєстратор Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_8 не передбачала, що в результаті її дій може бути завдано тяжких наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити. Тобто тяжких наслідків спричинено через її несумлінне ставлення до своїх обов`язків.

Вказані обставини були об`єктивно встановлені судом першої інстанції, а тому кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, є правильною.

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи сторони обвинувачення щодо незастосування судом першої інстанції положень ст. 49 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Таким чином, колегія суддів констатує, що на момент ухвалення вироку, згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув.

В судовому засіданні ОСОБА_8 просила застосувати до неї положення ст. 49 КК України за вказаною статтею КК України та звільнити її від кримінальної відповідальності, а провадження в цій частині закрити з нереабілітуючих обставин, наслідки розуміє.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, внаслідок чого належить скасувати оскаржуваний вирок в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст. 367 КК України з подальшим звільнення її від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження за вказаною статтею.

В решті вирок є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні з доповненими доводами - задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2023 року у відношенні ОСОБА_8 частині її засудження за ч. 2 ст. 367 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України - закрити у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вказаною статтею на підставі ст. 49 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді