Справа № 471/1209/24
Провадження №1-кс/471/356/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. с-ще Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаїській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000197 від 08.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України про арешт майна, погоджене з начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року слідчий СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 08.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, погоджене з начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивоване тим, що 07.09.2024 до чергової частини Відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт о/у СКП ВП №1 Вознесенського РУП про те, що в ході відпрацювання території смт Єланець Вознесенського району Миколаївської області ним було встановлено факт незаконного вирощування ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс в кількості 70 кущів.

08.09.2024 року в порядку ст. 214 КПК України було внесено відомості до ЄРДР за №0000197 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

В ході досудового розслідування до СВ ВП №1 Вознесенського РУП надійшла інформація про те, що ОСОБА_6 незаконно вирощує рослини роду конопель за адресою: АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

29.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 27.09.2024 року в рамках кримінального провадження №0000197 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході санкціонованого обшуку в приміщенні гаражу за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом канабісу, що знаходилась у металевому ситі круглої форми, яку поміщено до сейф-пакету № PSP 1490118, а також було виявлено на підлозі у приміщенні гаражу на полімерному мішку білого кольору подрібнену суху речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом канабісу, яку поміщено до сейф пакету № INZ 3023424, у паперовому ящику, який також знаходився на підлозі у приміщенні гаражу було виявлено та вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом канабісу, яку поміщено до сейф пакету у № INZ 3023423. Крім того, на присадибній ділянці території вищевказаного домоволодіння було виявлено та вилучено один кущ рослини роду коноплі з різким запахом, характерним для рослин роду коноплі, з ознаками обробітку, який в подальшому було вилучено та помішено до білого полімерного мішку з біркою «Пакет №1», який опломбовано пломбою NPU - 3108027.

Також, в ході обшуку у ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон марки «Redmi Note 5» чорного кольору в чорному чохлі, який має ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , так як, є обґрунтовані підстави вважати, що останній користується вказаним мобільним телефоном з метою спілкування з іншими фігурантами, які можуть бути причетні до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Слідчий зазначає, що враховуючи обставини події є підстави вважати, що ОСОБА_7 з метою уникнення відповідальності може видалити інформацію, яка наразі не встановлена, як і не перевірено телефон та його вміст на наявність інформації, яка може мати доказове значення для слідства, а саме переписки та підтвердження вхідних та вихідних дзвінків з іншими фігурантами вказаного кимінального провадження, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на телефон, оскільки вказаний мобільний телефон сам по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, так як може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою проведення слідчих (розшукових) дій та експертиз для встановлення факту причетності ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. 29.09.2024 вищевказаний телефон визнано речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна та його захисник в судове засідання не прибули. Однак захисником надано до суду заперечення на клопотання слідчого про арешт майна, в якому остання просить слідчого суддю розглянути вказане клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_7 та без її участі. Також в запереченні просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон марки «Кесіті N016 5», чорного кольору, в чорному чохлі, який має ІМЕІ: ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений 29.09.2024 року в обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ., посилаючись на те, що згідно з висновком ВС/ККС у справі № 727/6578/17 від 09.04.2020 р. зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Слідчим не надано доказів неможливості зняття необхідної інформації із зазначеного телефону без його арешту. Матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_7 будь-якими діями обмежував доступ до зазначеного телефону або ж відмовляв слідчому у доступі до телефону. Тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний бажав приховати інформацію, що міститься в телефоні або ж бажав знищити таку інформацію. Слідчим також не доведено що вказане у клопотанні майно було знаряддям вчинення чи зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України. Захисник зазначає, що відсутність мобільного телефону у підозрюваного може негативно вплинути на здоров`я як самого підозрюваного, так і членів його сім`ї, останній перебуває на амбулаторному лікуванні на сайті ЗПТ (Замісна підтримувальна терапія) на програмі «Метадон» в КНП «Новоодеська БЛ» НМР з 01.12.2023 р. по теперішній час; потребує щоденного прийому препарату, добова доза складає 75 мг; також підозрюваний знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: Легка розумова відсталість. У КНП «Новоодеська БЛ» НМР, яка знаходиться на відстані 70 км від його місця проживання, він повинен отримувати необхідний для його лікування препарат, який видається дозуванням кожні 10 днів. Мати підозрюваного та його племінниця, з якими він проживає, мають також захворювання, у мами рак молочної залози, у племінниці інвалідність з дитинства. Тому телефон необхідний підозрюваному для оперативного зв`язку як з медичним закладом, так із членами сім`ї, у випадку стрімкого погіршення їх здоров`я, а враховуючи відсутність у підозрюваного доходу, інший телефон придбати він не має фінансової можливості. На підтвердження доводів, викладених в запереченні, захисник надала копії медичних довідок відносно матері підозрюваного та акт обстеження фактичного місця проживання від 30.09.2024 р.. За вказаних обставин, на думку захисника, клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Вислухавши слідчого, враховуючи заперечення захисника на клопотання про арешт майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч. 5 ст. 115 КПК України).

Мобільний телефон «Redmi Note 5», на який слідчий просить накласти арешт, був вилучений 29.09.2024 в під час проведення обшуку.

Відповідно до постанови слідчого від 29.09.2024 р. мобільний телефон марки «Redmi Note 5» чорного кольору, в чорному чохлі, який має ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , який поміщено до сейф-пакету PSP № 1490121 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000197 від 08.09.2024 року та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речового доказу для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Що стосується заперечення захисника на клопотання слідчого про арешт майна, то слідчий суддя не приймає його до уваги, оскільки в запереченні вказаний мобільний телефон марки «Кесіті N016 5», а тому він не має відношення до вищевказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000197 від 08.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст.310 КК України про арешт майна, погоджене з начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi Note 5», чорного кольору, в чорному чохлі, який має ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений 29.09.2024 року під час обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.10.2024 року о 16:43 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1