Справа № 373/1867/24
Номер провадження 1-кп/373/211/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000304 від 03.08.2024 на підставі обвинувального акта щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 ОСОБА_5 близько 18 години, перебуваючи поблизу службового автомобіля працівників поліції марки «Skoda Octavia», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, розуміючи суспільно небезпечний характер та незаконність своїх дій, передбачаючи їх наслідки, а також будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладених на поліцейських старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та сержанта поліції ОСОБА_7 обов`язків, діючи умисно, з метою надання поліцейським неправомірної вигоди, запропонував останнім неправомірну вигоду, та в цей же час самостійно поклав грошові кошти в сумі сумі 3000 гривень (одна купюра номіналом тисяча гривень та чотири купюри номіналом п`ятсот гривень) на заднє багажне відділення службового автомобіля марки «Шкода Октавія» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), тим самим надав службовим особам - поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, неправомірну вигоду за не вчинення відносно нього службовою особою дій з використанням службового становища а саме не притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпаП.

Поліцейські старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та сержант поліції ОСОБА_7 зрозумівши, що ОСОБА_5 надав грошові кошти у розмірі 3000 гривень як неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності, повідомили про вказаний факт на лінію диспетчерського центру «102», викликали на місце слідчо-оперативну групу відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням службового становища, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

13 вересня 2024 року між прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з угодою, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій. Обвинувачений в повному обсязі, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Вказаною угодою сторони кримінального провадження узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, а саме штраф у розмірі 17 000 грн.

При цьому сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також передбачені ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання не встановлено.

Учасникам судового розгляду роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст.473 КПК для обвинуваченого і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4ст. 474 КПК України. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, обумовлений сторонами угоди.

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винними, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні цієї угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.08.2024, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 вересня 2024 року, укладену між прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000304 від 03.08.2024.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.08.2024 на одну купюру номіналом 1 000 грн, № АК 4148707; чотири купюри номіналом 500 грн: № АК 0264763, № ЄЕ 8506682, № ЄЕ 0542540 та № ЄЕ 6676195, які було поміщено в спеціальний пакет PSP 1205023, скасувати.

Речові докази: одну купюру номіналом 1 000 грн, № АК 4148707; чотири купюри номіналом 500 грн: № АК 0264763, № ЄЕ 8506682, № ЄЕ 0542540 та № ЄЕ 6676195, які було поміщено в спеціальний пакет PSP 1205023, конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені в ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1