Справа №443/1516/24
Провадження №1-кп/443/140/24
ВИРОК

іменем України

03 жовтня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві обвинувальний акт про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ясний, Оренбурзької області, російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.05.2023 Жидачівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

11 серпня 2024 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, в той час, коли ОСОБА_6 сидів на ліжку, наніс останньому один удар кулаком правої руки по голові, в область правого ока та один удар кулаком правої руки в область чола. Після вказаних ударів ОСОБА_6 впав на підлогу, а ОСОБА_4 наніс йому один удар правою ногою в область правої лопатки та один удар ногою по тулубу, в область ребер з правого боку.

У результаті вчинення таких неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця в правій навколоочній ділянці та садна в правій лопатковій ділянці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно наніс потерпілому удари кулаком, оскільки той не ходів із ним вітатись, що в подальшому переросло у словесних конфлікт. Вказав, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. Жалкує про вчинене, обіцяє більше такого не вчиняти.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшуює покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, визнав вину, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало.

Також суд враховує позицію потерпілого, який під час виступу у судових дебатах повідомив, що не має жодних претензій до обвинуваченого.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи характери вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Також, встановлено, що вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 23.05.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень. На час розгляду справи вказаний вирок суду не виконаний, у зв`язку з несплатою штрафу засудженим.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За таких умов кожне з покарань, призначених за цим та попереднім вироком, слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 70 (сімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за за ч.1 ст.125, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень виконувати самостійно.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, захиснику потерпілій та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1