КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-кп/824/4685/2024 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника начальника відділу Київської міської прокуратури на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000030 від 26.05.2022 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року задоволено клопотання захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 повернуто прокурору.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті зазначено, що в період січня-лютого 2021 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 таємно викрали зі складу № 3/3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , товар, який був придбаний 28.12.2021 та поміщений на склад 29.12.2021.

Разом з тим, з формулювання обвинувачення не зрозуміло, як у обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 міг виникнути умисел у січні-лютому 2021 року на таємне викрадення майна, яке було придбане лише через 10 місяців, тобто 28.12.2021.

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що в період часу з 03.06.2021 по 31.12.2021 ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 таємно викрали майно в особливо великих розмірах з території складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться поза за межами територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

На переконання суду першої інстанції допущені в обвинувальному акті неточності щодо дати вчинення кримінальних правопорушень та щодо виникнення умислу в обвинувачених на вчинення кримінального правопорушення можуть суттєво вплинути на визначення підсудності в даному кримінальному провадженні.

При цьому, дані неточності у обвинувальному акті не можуть бути усунуті на даній стадії, а лише під час судового розгляду справи по суті шляхом зміни прокурором обвинувачення, але якщо буде встановлено, що епізод розкрадення за адресою: АДРЕСА_2 , вчинений останній за часом, то це призведе до порушення правил підсудності та скасування будь-якого рішення, прийнятого за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, заступник начальника відділу Київської міської прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000030 від 26.05.2022 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що висновки суду першої інстанції необґрунтовані та суперечать фактичним обставинам справи, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 190 КПК України і підстав, передбачених КПК України, для повергнення обвинувального акта прокурору відсутні. При цьому, прокурор зазначив, що неточності, вказані судом першої інстанції, є технічною помилкою (зазначення дати виникнення умислу січень-лютий 2021 року замість 2022), яка не є підставою, передбаченою КПК України, для повернення обвинувального акта.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Вивчивши зміст обвинувального акта та додані до нього матеріалами, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону і не містить таких порушень, що унеможливлювали би призначення справи до розгляду з наведених судом першої інстанції підстав.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На переконання колегії суддів, посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті містяться неточності щодо дати вчинення та виникнення умислу в обвинувачених на вчинення кримінального правопорушення,не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта, оскільки, дане коло питань не вирішується у підготовчому засіданні.

Водночас, слід зауважити, що у підготовчому судовому засіданні суд вправі вирішувати лише питання, визначені ч. 3 ст. 314 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції, є передчасними, оскільки з`ясування окреслених судом першої інстанції питань можливо лише під час розгляду справи.

Отже, наведені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акта прокурору та додатків до нього, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки не узгоджується з положеннями ст. 291 КПК України.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала підготовчого судового засідання - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 26.05.2022 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4