Справа №705/3175/22
1-в/705/472/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 20.07.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

У С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання провідного інспектора Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , яке мотивовано наступним.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців та згідно ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

25.08.2023 ОСОБА_4 поставлений на облік та 05.09.2023 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками покладеними на нього судом та наслідками, які можуть наступити у разі їх невиконання, про що власноручно написано пояснення.

25.09.2023, 09.10.2023, 13.11.2023, 10.11.2023, 27.11.2023 засуджений не з`явився для реєстрації, за що йому були винесені попередження.

29.11.2023 провідним інспектором Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 було направлено клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Після направлення клопотання до суду поведінка засудженого не змінилася в кращу сторону, він знову порушив обов`язок, покладений на нього судом: не з`являвся для реєстрації без поважних причин, у зв`язку з чим 12.12.2023 та 12.01.2024 до суду були направлені додатки до клопотання про скасування звільнення від відбування покарання, оскільки були допущені неявки на реєстрацію та притягнення до адміністративної відповідальності.

12.01.2024 Уманським міськрайонним судом винесено ухвала про відмову в задоволенні подання Уманського районного відділу ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбуття призначеного покарання.

Проте, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання, порушує порядок та умови відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на нього судом.

25.03.2024, 01.04.2024 засуджений не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

03.04.2024 ОСОБА_4 прибув до Уманського РВ і в письмовому поясненні вказав, що 25.03.2024 не прийшов на реєстрацію, тому що працював неофіційно та не встиг прийти, хоча знає, що це не є поважною причиною, 01.04.2024 не з`явився по тій причині, що підвернув ногу, але до лікаря не звертався, тому документально підтвердити свої слова не може. 03.04.2024 засудженому винесено попередження.

Також ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 20.02.2024 за ч 3 ст. 190 КУпАП (постанова № ГБВ 269702, викидання сміття та предметів з вікон і дверей вагонів); 21.02.2024 за ч 3 ст. 190 КУпАП (постанова № ГБВ 269703, викидання сміття та предметів з вікон і дверей вагонів) та за ч. 1 ст. 127 КУпАП (постанова № БАД 913115, порушення пішоходами правил переходу проїзної частини); 14.03.2024 за ч 1 ст. 127 КУпАП (постанова № ББА 329492, порушення пішоходами правил переходу проїзної частини) з винесенням штрафів; 08.05.2024 за ч 1 ст. 127 КУпАП (постанова № ББА 190007, порушення пішоходами правил переходу проїзної частини).

01.07.2024 ОСОБА_4 знову не з`явився для реєстрації до Уманського РВ. 08.07.2024 засуджений надав письмове пояснення, вказавши, що не прибув 01.07.2024, оскільки пошкодив ногу, але до лікаря не звертався, тому надати медичну довідку, яка підтверджувала б його слова, не може. 08.07.2024 ОСОБА_4 винесено письмове попередження.

26.08.2024 засуджений знову не з`явився для реєстрації до Уманського РВ. В письмовому поясненні 02.09.2024 ОСОБА_4 вказує, що прийшов на реєстрацію 26.08.2024 під час повітряної тривоги і не зміг пройти в приміщення районного відділу, а після її закінчення не з`явився, тому що був зайнятий своїми справами. Також пояснив, що знає про притягнення до адміністративної відповідальності, але штрафи не сплатив, тому що не мав коштів і найближчим часом сплатити не зможе. Із засудженим ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда, під час якої йому роз`яснено, що у випадку невиконання обов`язків, покладених на нього судом та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано, що підтверджується поясненням написаним засудженим власноручно. 02.09.2024 засудженому винесено попередження.

Проте, засуджений належних висновків не зробив та не з`явився для реєстрації 09.09.2024 та 16.09.2024. У поясненні 23.09.2024 ОСОБА_4 вказує, що допустив неявки до органу пробації 09.09.2024 та 16.09.2024, тому що пошкодив ногу і не зміг дійти, але до лікаря не звертався, тому надати медичну довідку не може, хоча знає, що поважність причини пропуску повинна бути підтверджена документально і об`єктивно підтвердити поважність причини неявки не може.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями злісно порушує порядок та умова відбування покарання у виді випробувального терміну та не бажає в повному обсязі виконувати вимоги та обов`язки, передбачені вироком Уманського міськрайонного суду від 20.07.2023.

Засуджений достовірно знаючи про те, що своїми діями не дотримується порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не бажає стати на шлях виправлення, оскільки порушив п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, шість раз не з`явився для реєстрації та 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності після відмови у поданні про скасування іспитового строку, тобто, на думку представника органу пробації, існує обґрунтований ризик, що засуджений може вчинити новий злочин.

У зв`язку із зазначеним представник Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду та просить, скасувати звільнення від відбування покарання з випробування ОСОБА_4 і направити засудженого для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що подання не підлягає до задоволення, оскільки в діях засудженого відсутня систематичність невиконання покладених на нього судом обов`язків. Засуджений не з`являвся на відмітку до відділу пробації через отриману травму та через оголошення повітряної тривоги, тобто за наявних об`єктивних причин, а не через намагання ухилитися від виконання обов`язків покладених на нього судом, що не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Представник Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області в судовому засіданні підтримала подання та просила суд його задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляла.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання та скасування відносно нього іспитового строку, зазначив, що не з`явився на відмітки у визначені дні через певні обставини, не пов`язані зі свідомим ухиленням, про що і надав пояснення, з`явившись в інший день. Просив врахувати його бажання виправитись та не скасовувати звільнення від відбування покарання. В подальшому в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 20.07.2023 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримано 25.08.2023 та для постановлення засудженого ОСОБА_4 на облік його було викликано до Уманського РВ.

05.09.2023 ОСОБА_4 був поставлений на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць.

Для реєстрації засуджений ОСОБА_4 не з`явився 25.03.2024, 01.04.2024, 01.07.2024, 26.08.2024, 09.09.2024 та 16.09.2024, що підтверджується відмітками у листках реєстрації.

При цьому, з`явившись за викликом інспектора пробації 03.04.2024 засуджений пояснив, що 25.03.2024 не з`явився на відмітки, оскільки працює неофіційно у приватних осіб і після роботи не встиг на відмітку. Мав намір з`явитися на наступний день, але стан його здоров`я різко погіршився і його забрала швидка допомога, а 01.04.2024 також не з`явився за станом здоров`я, так як підвернув ногу. У своїх поясненнях підтвердив, що йому роз`яснено наслідки невиконання умов, покладених на нього вироком суду та оголошено попередження.

Не з`явившись 01.07.2024 на відмітку, з`явився на наступний визначений для відмітки день 08.07.2024 та надав письмові пояснення про те, що підставою його попередньої неявки стало те, що він пошкодив ногу, тому не міг йти пішки, а на автобус коштів не мав. До лікаря не звертався, так як не уклав декларацію з лікарем. Пояснив, що розуміє наслідки неявки, зобов`язався в подальшому з`являтися своєчасно. Також зазначив, що йому оголошено попередження.

У визначений день явки 26.08.2024 засуджений на відмітку не з`явився, але з`явившись у наступний визначений день явки 02.09.2024 надав письмові пояснення про те, що до районного відділу у встановлений день 26.08.2024 він з`явився, але не зміг зайти у приміщення, оскільки було оголошено повітряну тривогу, тому йому не дозволили зайти, трохи почекавши пішов у своїх справах. У цьому ж поясненні вказав підстави вчинення ним адміністративних правопорушень, а також зазначив, що йому повторно роз`яснено порядок відбування іспитового строку, який зобов`язався не порушувати.

09.09.2024 та 16.09.2024 засуджений не з`явився до РВ. З`явився 23.09.2024, у наступний визначений день для явки, та пояснив, що підвернув ногу і не міг ходити, тому і не зміг прийти у визначені дня для відмітки.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 20.02.2024 за ч 3 ст. 190 КУпАП, 21.02.2024 за ч 3 ст. 190 КУпАП та за ч. 1 ст. 127 КУпАП; 14.03.2024 за ч 1 ст. 127 КУпАП; 08.05.2024 за ч 1 ст. 127 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки нових злочинів в період іспитового строку він не вчиняв, притягувався до адміністративної відповідальності, але такі дії засудженого не мали характеру систематичного і не потягли за собою тяжких наслідків. Відбуваючи покарання періодично не з`являвся на відмітки, але в подальшому, самостійно з`являючись у визначені наступні дати для відміток, надав пояснення з приводу неявок та зазначав про причини своєї неявки, якими є, в тому числі, його неофіційне працевлаштування за вільним наймом та з`явлення, але неможливість пройти у приміщення, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою, а також отримання певних травм, що у свою чергу, представниками органу пробації перевірено не було.

Отже, достатніх відомостей, які б беззаперечно вказували на свідоме ухилення ОСОБА_4 від виконання покладених на нього судом обов`язків матеріали подання та особової справи не містять

Таким чином, в матеріалах справи судом не встановлено достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували в даному випадку небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність беззаперечних підстав для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

На думку суду, викладені у поданні факти неявки на відмітку до органу з питань пробації, самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а внаслідок вчинення ним адміністративних правопорушень значний важких наслідків не настало, тому допущені ним факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого, як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_4 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, характеристики особи засудженого та його ставлення до виконання обов`язків, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 164-166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1