УХВАЛА

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 344/6834/22

провадження № 51-4793 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. У силу ст. 433 цього Кодексу Суд не досліджує доказів, не оцінює їх з погляду достовірності, не перевіряє повноти розгляду й висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень скаржник має конкретно вказати, у чому полягають допущені саме істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних вироку й ухвали.

Зазначеного не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

За змістом касаційної скарги, у ній засуджений, не погоджуючись із судовими рішеннями, просить їх змінити, перекваліфікувати вчинені діяння з ч. 4 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України і призначити покарання в межах санкції цього закону.

Однак,наполягаючи на зміні юридичної оцінки діяння скаржник не обґрунтовує в аспекті статей 84-87, 91, 94, 370, 374, 413 КПК, ураховуючи орієнтири, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» та встановлені в справі факти, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Доводів, які би свідчили про здійснення судового провадження з істотними порушеннями, котрі зумовлюють обов`язкову зміну вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК у скарзі не відображено.

Наводячи зміст окремих статей Кодексів та свою версію подій, автор скарги по суті ставить під сумнів установлені фактичні обставини кримінального провадження, що згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу не є предметом перевірки за касаційною процедурою.

Разом із цим попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку, засуджений не зазначає у розрізі статей 404, 419 КПК аргументів на підтвердження незаконності оспорюваної ухвали й не окреслює яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав відповідей.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі в касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Недодержання при зверненні ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5