Єд. унік. № 243/6283/24
Провадження № 1-кп/243/868/2024
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000627 від 19 липня 2024 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)15.03.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 10.07.2018, невідбутий строк покарання 10 місяців 16 днів,

2)02.02.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням в 2 роки,

3)17.06.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 2 місяці, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Обвинувачений просив змінити запобіжний захід та надати йому можливість підготуватися до відбування покарання вдома, запевняв, що не буде переховуватися від суду.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2024 до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави на підставі встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій.

Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов?язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Зокрема, наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній (ч. 4 ст. 185 КК України), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від суду та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні. Про що також свідчить відсутність міцних соціальних зав`язків обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень та у зв`язку з чим, в разі обрання відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, останній може продовжити свою злочинну діяльність.

Вказаний ризик об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_5 тричі був судимий за фактами вчинення умисних злочинів, двічі з яких саме за ст. 185 КК України.

На підставі наведеного, суд вважає, що з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні одна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилася.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою є неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченими п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме змогу переховуватися від суду, впливати на потерпілу чи свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою розгляд справи завершити не виявляється за можливе, то суд приходить до висновку про необхідність продовження дії цього запобіжного заходу на 60 днів.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею було визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для зміни ухваленого рішення, оскільки застава у такому розмірі (50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) відповідає межі застави, встановленій п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, та особі обвинуваченого. Також суд вважає необхідним у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває в ДУ Дніпровська УВП № 4, суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у наступних засіданнях в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч.1 ст.336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до судового розгляду, а судовий розгляд здійснювати у режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Підготовче судове засідання відкласти на 14 жовтня 2024 на 13-00 год.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), строком на 60 діб, тобто до 10 листопада 2024 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 50 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 10 листопада 2024 року включно.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

Копію ухвали надіслати прокурору, захисникам, обвинуваченим та направити для виконання начальнику державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№ 4).

Розгляд кримінального провадження 14 жовтня 2024 о 13-00 год. здійснювати в режимі відеоконференції між Слов`янським міськрайонним судом Донецької області та Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Доручити Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» забезпечити проведення судового засідання 14.10.2024 року о 13-00 год. за участю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в режимі відеоконференції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлений 12.09.2024 о 10-10 год.

Суддя ОСОБА_1