Провадження № 1-кс/175/3834/24
23 серпня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу військової частини НОМЕР_1 , подану в порядку ч.1 ст.303 КПК України,-
Поданою на розгляд слідчому судді скаргою скаржник порушує перед слідчим суддею питання про бездіяльність ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про вчинення кримінального правопорушення України (вих. № 2053 від 07.06.2024 року) відносно сержанта ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 (вих. № 2054 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_5 (вих. № 2056 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_6 (вих. № 2057 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_7 (вих. № 2058 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_8 (вих. № 2059 від 07.06.2024 року).
Вивчивши зміст скарги, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги виходячи з наступного.
Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входять і заявники на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскаржити бездіяльність посадової особи правоохоронного органу, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Як вбачається з вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя за наявності відповідних заяви та підстав, може поновити строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.
З точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, доводи наведені заявником з приводу обґрунтування поважності причин пропуску строку є належними підставами для поновлення строку подання скарги.
Даючи оцінку вимогам, викладеним по суті оскаржуваної постанови слідчого, приходжу до наступного висновку.
Матеріалами скарги підтверджено, що на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Станом на день розгляду скарги, слідчому судді не надано відомостей про внесення до ЄРДР уповноваженою особою відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Не вдаючись до аналізу правильності кваліфікації кримінального правопорушення, про яке вказано в заяві про вчинення кримінального правопорушення, вважаю за необхідне зазначити, що правоохоронним органом не було вчинено дій, які б були спрямовані на встановлення обставин, що можуть мати значення у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Поновити військової частини НОМЕР_1 процесуальний строк для подання скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Скаргу військової частини НОМЕР_1 , подану в порядку ч.1 ст.303 КПК України, - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, внести відомості до ЄРДР за повідомленням військової частини НОМЕР_1 за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про вчинення кримінального правопорушення України (вих. № 2053 від 07.06.2024 року) відносно сержанта ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 (вих. № 2054 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_5 (вих. № 2056 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_6 (вих. № 2057 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_7 (вих. № 2058 від 07.06.2024 року), солдата ОСОБА_8 (вих. № 2059 від 07.06.2024 року).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1