Провадження 1-в/193/319/24
У Х В А Л А

іменем України

20 листопада 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

З вказаного подання, яке надійшло до Софіївського районного суду 21 серпня 2024 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45) (надалі Софіївська ВК №45) зарекомендував себе позитивно, до праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Софіївської ВК № 45, стягнень не має. Посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. з 16.10.2024 засуджений відбуває покарання у ДУ «Синельниківської виправної колонії (№94)».

Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи підтримав і просив його задовольнити.

Представник ДУ «Синельниківської виправної колонії (№94)» ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити. Також пояснив, що засуджений за нетривалий час (з 16.10.2024) приймає активну участь у благоустрої відділення, характеризується у цілому позитивно. Не заперечував проти задоволенняподання Софіївської ВК-45.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного подання, вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та матеріали надані ДУ "Синельниківською ВК № 94" на засудженого ОСОБА_5 дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 спочатку був засуджений за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2021 за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Далі, за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2021 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

Потім, за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2022 за ч.2 ст.186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

Знову засуджений за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.03.2024 за ч.3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати із 28.07.2020.

Початок строку: 28.07.2020. Кінець строку: 28.07.2026.

Станом на 28.07.2024 засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (4 роки). Невідбута частина строку покарання складає 1 рік, 7 місяців і 8 днів.

При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до наявних у поданні матеріалів, вбачається, що засуджений з 30.07.2020 утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарання (№ 3)», де отримав вісім стягнень у вигляді доган, 30.05.2021 отримав стягнення у вигляді поміщення до карцеру на строк п`ять діб.

Після чого з 09.09.2022 міру кримінального покарання став відбувати у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у ній ОСОБА_5 характеризується позитивно, отримав три заохочення у вигляді отримання ним подяк та одне стягнення, яке погашене. За станом здоров`я є працездатним. На даний час засуджений перебуває у ДУ "Синельниківська ВК 94" у зв`язку із перепрофілюванням ДУ "Софіївська ВК 45", де по прибуттю до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» засуджений працевлаштований на підприємстві промислової зони, а саме укладено трудовий договір із ТОВ «Укрвторснаб». При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, виявляє належну соціально корисну активність. Дотримується правил пожежної безпеки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, вживчивий, підтримує товариські стосунки із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість, користується серед них певним авторитетом, на критику реагує правильно та робить для себе позитивні висновки. У стосунках з персоналом установи виконання покарань тактовний та ввічливий, беззаперечно виконує законні вимоги і розпорядження адміністрації.

Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них правильно. Приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення, є членом ради колективу засуджених відділення. На профілактичних обліках не перебуває. Згідно вироку цивільного позову не має.

За даними характеристики засуджений має середню оцінку ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства.

Також з цієї характеристики видно, що засуджений проявляє ворожість до працівників правоохоронних органів, також останній негативно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань.

Крім того, у матеріалах справи мається комісійний висновок ДУ «Синельниківська ВК №94», щодо ступеня виправлення засудженогоОСОБА_5 , згідно якого останній набрав 43 бали з мінімально необхідних 65, що вказує на те, що не останній не став на шлях виправлення.

Одночасно, з матеріалів подання вбачається, що окрім перелічених вище чотирьох судимостей ОСОБА_5 ще вісім разів був засуджений здебільшого за умисні злочини проти власності, у тому числі поєднані з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Варто зауважити, що засуджений вже втретє реально відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Як видно з вказаних вироків, до засудженого раніше п`ять разів застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням (21.02.2014, 11.08.2014, 01.07.2015, 13.02.2020, 18.05.2020).

Відтак, судами, під час призначенняОСОБА_5 попередніх покарань, вже достатньо застосовувалися законодавчо встановлені «стимулювання» до засудженого до виправлення його поведінки та припинення протиправних діянь, проте останній на шлях виправлення не ставав і після звільнень з вказаних підстав завжди повертався до вчинення нових умисних злочинів. Покарання призначене за вироком від 30.03.2021 він відбуває за вчинення злочину, який він скоїв у період іспитового строку.За такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння кримінальних правопорушень, а тому є достатні підстави вважати, що відбуті ним покарання до цього часу не досягали мети, визначеної ст. 50 КК України.

Крім того, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Відтак наявність трьох заохочень, які отримані засудженим ще у 2023 році, та наявності десяти стягнень, серед яких є досить суворе стягнення - карцер, які хоч і погашені за строком давності, однак свідчать про особу засудженого як такого, що не виправився, але з пояснень представника виправної колонії (де на даний час відбуває покарання засуджений), встанволено, що засуджений лише тільки починає ставати на шлях виправлення, тому на переконання суду, вказані обставини не свідчать про безумовне виправлення ОСОБА_5 , і для досягнення повністю цілей покарання ще потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання та з огляду на численні його теперішні і попередні судимості й не бажання його повертатися до правослухняної поведінки та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що у задоволенні подання адміністрації Софіївської ВК-45 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Державної установи "Софіївська виправна колонія (№45)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 22 листопада 2024 року звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1