Справа № 638/8343/21
Провадження № 1-кп/638/500/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000376 від 18 квітня 2021 року, № 0000329 від 11 травня 2021 року, № 00001369 від 03 вересня 2022 року, № 0002395 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, раніше судимої, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року об`єднане кримінальне провадження № 0000376 від 18 квітня 2021 року, № 0000329 від 11 травня 2021 року та № 00001369 від 03 вересня 2022 року, з обвинувальними актами щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України (справа 638/8343/21, провадження 1-кп/638/654/23), об`єднано з кримінальним провадженням № 0002395 від 22 вересня 2023 року, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 638/15059/23, провадження 1-кп/638/1782/23).

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , обґрунтовуючи клопотання тим, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяви, якими вони просили розглянути справу за їх відсутності.

Захисник та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується наступним.

Обвинувачена є громадянкою України, з середньою освітою, раніше судима, непрацевлаштована, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідностей не має.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, ураховуючи, що ухвалою суду від 22.04.2024р. задоволено обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, а саме з 22:00 години по 06:00 годину ранку, натомість, 10.05.2024 через канцелярію суду з ХРУП № 3 відділу поліції № 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що під час виходу поліцейських за адресою: АДРЕСА_2 , 91, встановлено, що ОСОБА_4 за даною адресою не мешкає, а тому ухвалою від 10.09.2024, застосовано відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Так, суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується серед іншого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція частини 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для переховування від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

При встановленні наявності ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість здійснити тиск на учасників кримінального провадження, створити інші умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки остання обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, раніше засуджена, у тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала, що може свідчити про реальну можливість продовження злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Що ж стосується застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, то суд дійшов висновку щодо неможливості його застосування з тієї підстави, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам.

Суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченої щодо перебування на її утриманні осіб, зважаючи на те, що обвинувачена офіційно непрацевлаштована, законного джерела доходи не має.

На підтвердження доводів щодо наявності у обвинуваченої незадовільного стану здоров`я, який перешкоджає її перебуванню під вартою, суду не надано належних доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченої.

Разом з тим, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченої, ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 без змін визначений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2024 року розмір застави 302800,00 грн рн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

п ос т а н о в и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000376 від 18 квітня 2021 року, № 0000329 від 11 травня 2021 року, № 00001369 від 03 вересня 2022 року, № 0002395 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 28 грудня 2024 року включно з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2024 року, а саме в розмірі 302800,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1