Провадження №1-кс/522/5304/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законних представників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України

УСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 18.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23 год. 48 хв. 17.09.2024 у громадян України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, виник злочинний умисел на знищення загальнонебезпечним способом шляхом підпалу транспортного засобу марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить інспектору прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_2 ) ОСОБА_12 .

В той же день та в той же час, із цією метою ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, будучи обізнаними щодо ведення збройної агресії РФ проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб є чужим майном, прибули на адресу місця знаходження транспортного засобу, а саме Відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, 17.09.2024 при невстановлених обставинах та часі, особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність придбала та заздалегідь підготувала для вчинення вказаного кримінального правопорушення пластикову пляшку об`ємом 5 л з написом «BUVETTE», та спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 придбали на паливній автозаправній станції, розташованій неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення, паливо з метою використання його для підпалу.

Далі, 17.09.2024 о 23.48 хв, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді загрози пошкодження та знищення майна, через обраний ними загальнонебезпечний спосіб пошкодження майна шляхом підпалу, розуміючи всю небезпечність вказаного способу, бажаючи настання наслідків у вигляді пошкодження або знищення майна, якими володіє інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю підійшли до вказаного транспортного засобу, що розташований на парковці Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому згідно з розподілених ролей, ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь підготовленої запалювальної суміші, яка знаходилась в пластиковій пляшці об`ємом 5 л з написом «BUVETTE», облив передню частину автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_1 , в ділянці лобового скла, спорожнивши повністю зазначену ємність, та, надалі, здійснив відеофіксацію процесу підпалу на свій мобільний телефон марки «INFINIX SMART 8», ІМЕІ (1) НОМЕР_3 , ІМЕІ (2) НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 . При цьому, після облиття запалювальною рідиною даного транспортного засобу ОСОБА_5 , ОСОБА_11 за допомогою газової запальнички здійснив умисний підпал цієї рідини в результаті чого даний автомобіль повністю вигорів. В цей час, особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність стояла подалі від місця вчинення кримінального правопорушення, спостерігаючи за його вчиненням, та у випадку необхідності здійснення сповіщення ОСОБА_5 та ОСОБА_11 про осіб чи інші фактори, які можуть перешкодити вчиненню ними кримінального правопорушення та призвести до їх викриття та подальшого затримання з притягненням до кримінальної відповідальності.

Відтак, внаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення вищезазначений автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» кольору хакі, д.н.з. НОМЕР_1 , повністю вигорів, внаслідок чого його виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання.

18.09.2024, о 20 год. 58 хв. ОСОБА_11 в порядку ст. 615 КПК України затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 19.09.2024 ОСОБА_11 та ОСОБА_5 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Повідомлення про підозру обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.09.2024;

- протоколом обшуку від 18.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 ;

- протоколом обшуку від 18.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_11 ;

- протоколом обшуку від 18.09.2024 за місцем проживання особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 18.09.2024;

- актом про пожежу від 17.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 18.09.2024;

- протоколами допиту свідків - понятих, які приймали участь під час обшуків від 18.09.2024;

- поясненнями особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність від 19.09.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду від 19.09.2024 мобільного телефону ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду ноутбуку ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими. Наполягав на доводах викладених в клопотанні. Під час судового засідання надав Акт про пожежу та фототаблицю з яких вбачається, що вказаний автомобіль був перефарбований у камуфльований окрас (зеленого кольору) із відповідними вкрапленнями та білим крестом на задньому склі, які зазвичай використовуються військовими, як спеціальні знаки.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав доводи прокурора, зазначив, що підозрюваний співпрацює зі слідством.

Захисник заперечувала щодо клопотання. Вказав, що вважає застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою занадто суровим запобіжним заходом для неповнолітнього. Просила суд зменшити розмір застави до 20 мінімумів для працездатних осіб, що буде помірною сумою для батька підозрюваного, що в засіданні підтвердив батько підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від 3 до 10 років.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_11 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_11 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Підозрюваний ОСОБА_11 усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Також може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаною про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 10 років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо неї.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_11 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: репутацію підозрюваного, а також що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, суспільну резонансність даного злочину та численних аналогічних на території України останнім часом, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що у разі застосування щодо ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу чи у разі визначення та внесення ним розміру застави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на цей час виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії, встановлюються інші співучасники, організатори злочину.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самої підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність призначити заставу у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 листопада 2024 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 18 вересня 2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_11 , провадження по справі №1-кс/522/5304/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1