КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/4627/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 761/4026/23
Категорія КК: ч. 4 ст. 190 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 24 серпня 2024 року включно. ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 573 800 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід скасувати.

На думку захисника, суд повинен був відмовити у застосуванні запобіжного заходу, оскільки прокурор на надав жодного доказу наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Ризики, на які посилався прокурор на даний час безпідставні.

ОСОБА_7 перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено до 10 липня 2024 року. Тому на його думку, відсутні правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка вже тримається під вартою.

За доводами апелянта, прокурор штучно намагається обґрунтувати неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також звертає увагу, що постанови про оголошення у розшук ОСОБА_7 , на які посилається прокурор, були винесені в рамках іншого кримінального провадження.

Також апелянт посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості «подвійного» тримання особи під вартою, що є порушенням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього захисник вважає, що розмір застави, визначений ОСОБА_7 , є завеликим, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність у ОСОБА_7 активів у вигляді готівкових чи безготівкових грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, завдяки яким чи продажу яких він міг би теоретично сплатити необхідну грошову суму.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 перебуває під вартою вже понад 20 місяців і за цей час не зміг внести заставу, що визначалася йому слідчими суддями, тому просить зменшити обвинуваченому розмір застави, визначивши її у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з матеріалів з судового провадження прокурором, в ході судового розгляду, заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Судом заслухано думку сторін обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Судом враховано те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості, серед яких і особливо тяжкого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 2, ст. 353; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України.

Судом першої інстанції враховано те, що ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності в рамках іншого кримінального провадження за ч. 3 ст. 27, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України, у якому його було оголошено у розшук. Тому колегія суддів погоджується з обґрунтованістю ризиків вчинення обвинуваченим нових злочинів та ухилення від явки до суду.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом враховано і дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки. Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, з урахуванням стадії судового розгляду.

Підстав для скасування запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає. Так само суд першої інстанції належним чином обґрунтував розмір застави.

Доводи захисника про тривалість перебування обвинуваченого під вартою не можуть бути єдиною підставою для скасування йому запобіжного заходу, оскільки в даному випадку тримання під вартою не виходить за межі розумного строку та не суперечить Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Тому, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Той факт, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 серпня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави - 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2573800 грн, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/4627/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 761/4026/23

Категорія КК: ч. 4 ст. 190 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 серпня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави - 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2573800 грн, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити 25 липня 2024 року об 11 годині.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4