Справа № 939/2529/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

30 жовтня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 09 вересня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :

24 вересня 2024 року з Бучанської окружної прокуратури до Бородянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За ухвалою судді від 26 вересня 2024 року підготовче судове засідання було призначено на 30 жовтня 2024 року, на 09-у годину 30 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у серпні 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, під час дії в Україні воєнного стану, який був введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" і затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, та дію якого було продовжено,він перебуваючи в лісі неподалік с. Кухарі Вишгородського району Київської області, в точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, на землі у поліетиленовому пакеті побачив уніфікований запал УЗРГМ, який належить до категорії вибухових пристроїв, а також корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, яка є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини і належать до категорії вибухових речовин. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, реалізуючи який він, в порушення норм законодавства, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки незаконно придбав один уніфікований запал УЗРГМ і корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та розпочав їх зберігання без передбаченого законом дозволу. Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 зберігаючи уніфікований запал УЗРГМ та корпус осколкової оборонної гранати Ф-1 при собі, переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому конструкційно їх поєднав, утворивши ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, яка належить до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів), яку сховав у обраному місці та продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу. У подальшому, 09 вересня 2024 року, обвинувачений ОСОБА_4 переніс ручку осколкову оборонну гранату Ф-1 до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де о 14-й годині 02 хвилини 09 вересня 2024 року вона була виявлена та вилучена працівниками поліції в ході огляду місця події.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта і викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не висловив заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 і обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

До суду надійшло клопотання від прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнути покарання та впливати на свідків. Тому, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження йому запобіжного заходу не заперечував, водночас зазначив, що він хотів би мати можливість їздити на роботу та отримувати заробіток, щоби утримувати сім`ю, а у зв`язку з обраним запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту він такої можливості не має.

Вислухавши думки сторін, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і вони не зменшилися від дня постановлення попередньої ухвали слідчого судді про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має одну неповнолітню дитину, має намір та бажання працювати, щоби утримувати свою сім`ю, суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити частково і продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби в межах двох місяців, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21-ї години до 07-ї години, та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки: з`являтися за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду та утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду Київської області на 07 листопада 2024 року, на 12-у годину.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21-ї години до 07-ї години.

Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду та утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині контролю за дотриманням ОСОБА_4 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити відділенню поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань .

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до 29 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий - суддяОСОБА_5