Справа № 496/2995/24
Провадження № 1-кс/496/2672/24
У Х В А Л А

03 грудня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області майора ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 24.04.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на товарно-транспортну накладну № 979265 від 08.08.2024р., засвідчена підписом та відтиском печатки ФОП « ОСОБА_5 »; автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» - д/н НОМЕР_1 з металобрухтом чорних металів розміщених в вантажному відсіку вагою 7100 кілограмів, належить ОСОБА_6 та перебував в користуванні у ОСОБА_7 .

Своє клопотання дізнавач мотивував тим, що 24.04.2024 р. до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло повідомлення зі спец-лінії НОМЕР_2 від працівника СВП ВРПП ОРУП № 2 про те, що на перехресті вул. Заводська та вул. Кіпенко, м. Біляївки, Одеського району, Одеської області було виявлено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які порушили порядок здійснення операцій з металобрухтом. Даний факт був зареєстрований в ЖЄО Одеського РУП №2 Одеської області № 5645 від 24.04.2024 та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 24.04.2024, за ознаками ч. 1 ст. 213 КК України.

08.08.2024 р. до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло повідомлення зі спец-лінії 102 від працівника поліції Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про те, що на Блок Посту розташованому на автодорозі Біляївка-Яськи, Одеського району, Одеської області було зупинено автомобіль марки Мерседес д/н НОМЕР_1 в якому виявлено металобрухт чорних металів. 08.08.2024 р. дізнавачем СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції в період часу з 18 год. 27 хв. до 18 год. 31 хв. біля вказаного Блок Посту був проведений огляд місця події.

В ході проведеного огляду місця події, оглянуто автомобіль марки «MERCEDES- BENZ» який належить ОСОБА_6 , в кузові якого виявлено металобрухт, відповідно до ТТН №979265 від 08.08.2024, яку було виявлено на капоті і в подальшому вилучено та запаковано до сейф пакету НПУ №PSP2247672, в машині знаходиться металобрухт чорного металу у кількості 7100 кг.

08.08.2024р. допитано в якості свідка ОСОБА_7 який пояснив що 08.08.2024 року на авто марки Мерседес д/н НОМЕР_1 прибув до рідної тітки, у якої під час прибирання назбирали металобрухт, та вирішили його відвести в м. Біляївка до Роми «Мільонера» аби його здати.

Дазнавач зазначає, що об`єктом кримінального проступку, передбаченого ст. 213 КК України є суспільні відносини у сфері господарської діяльності з металобрухтом. Ці відносини регулюються Законом України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 та іншими нормативно-правовими актами.

Предмет кримінального проступку - брухт кольорових і чорних металів (металобрухт). Тобто непридатні для прямого використання вироби або частина виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу та містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів та їх сплавів.

З об`єктивної сторони цей кримінальний проступок може виражатися у таких формах: а) здійснення операцій з металобрухтом без державної реєстрації б) здійснення операцій з металобрухтом без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством; в) надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту; г) організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Операції з металобрухтом - це заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Заготівля металобрухту зазначеним Законом визначається як діяльність, пов`язана зі збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту. При цьому під збиранням металобрухту розуміється діяльність фізичних або юридичних осіб, пов`язана з переміщенням металобрухту від місця його утворення або знаходження до території розташування спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств та їх приймальних пунктів, а під купівлею та/або реалізацією металобрухту - діяльність, пов`язана з передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Здійснення операцій з металобрухтом без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, слід розуміти як здійснення зареєстрованим громадянином-підприємцем чи юридичною особою - суб`єктом господарської діяльності будь-якої з названих вище операцій з металобрухтом без отримання ліцензії в установленому законом порядку.

Статтею 4 ЗУ «Про металобрухт» встановлено, що внесення інформації про суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та/або операції з металобрухтом, до Переліку здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну промислову політику, за затвердженою ним формою в повідомному порядку. Таким органом в Україні є Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України (Мінстратегпром).

В ході дізнання було надіслано запит до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, із відповіді якого стало відомо, що «ФОП ОСОБА_9 » у переліку об`єктів господарювання, які здійснюють заготівлю та операції з металобрухтом не перебуває, що порушує вимоги законодавство, а саме ст. 4 закону України «Про металобрухт».

Також було надіслано запит до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, із відповіді якого стало відомо, що «ФОП ОСОБА_9 », реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 надіслав 01.05.2024 року на електронну адресу ОСОБА_11 заяву про включення до Переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють заготівлю та операції з металобрухтом.

Водночас на надану заяву не було накладено електронний сертифікований ключ, що не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про металобрухт» і унеможливлює внесення Підприємця до Переліку, у зв`язку з чим особа до Переліку не внесена.

Вилучені предмети є речовими доказами, так як металобрухт чорних металів розміщений в вантажному відсіку автомобіля вагою 7100 кілограмів є предметом кримінального проступку, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» - д/н НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення так як на ньому переміщувався металобрухт від місця його знаходження до приймального пункту, товарно-транспортна накладна № 979265 від 08.08.2024 р., засвідчена підписом та відтиском печатки ФОП « ОСОБА_9 » є документом та доказом кримінального проступку, так як підтверджують діяльність ФОП пов`язану із заготівлею металобрухту. У зв`язку з вказаним дізнавачем вилучені предмети визнані речовими доказами. З метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на вилучене майно, у зв`язку з чим він звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.08.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна, яке 11.04.2024 року органом досудового розслідування було вилучено під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» який належить ОСОБА_6 , в кузові якого виявлено металобрухт, відповідно до ТТН № 979265 від 08.08.2024 року, яку було виявлено і в подальшому вилучено та запаковано до сейф пакету НПУ №PSP2247672 в машині знаходиться металобрухт чорного металу у кількості 7100 кг.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.10.2024 року ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.08.2024 року про відмову у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000327 від 24.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 року, клопотання про арешт майна № 496/2995/24, передано слідчому судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Дізнавач та прокурор до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Також, було повідомлено про виклик до судового засідання ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_12 , однак останні до судового засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 3 ст.21 КПК України встановлено, що кожен мас право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 10 Листа ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» після розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вправі постановити ухвалу про: 1) задоволення клопотання; 2) відмову у задоволенні клопотання; 3) повернення його для усунення недоліків, якщо клопотання подано слідчому судді без додержання вимог, визначених відповідною нормою КПК, зокрема прокурору чи цивільному позивачу, якщо клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК (ч. 3 ст. 172 КПК).

Дізнавачем на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про арешт майна, було долучено: витяг з ЄРДР за № 0000327 від 24.04.2024 року, доручення про початок досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, рапорт про реєстрації заяви про вчинене правопорушення від 08.08.2024 року, протокол огляду місця події від 08.08.2024 року, постанову про долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.08.2024 року, рапорт від 08.08.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 09.08.2024 року, лист № 61/5125 від 26.04.2024 року до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, відповідь Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України.

Разом з тим, з вказаного переліку долучених до клопотання про арешт майна документів вбачається, що відсутні копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1 , письмові пояснення осіб, стосовно майна яких розглядається клопотання власника майна автомобілю марки «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , у яких повинні міститися його анкетні дані та засоби зв`язку.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У даному кримінальному провадженні автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» (який належить ОСОБА_6 та перебував в користуванні ОСОБА_7 ) в кузові якого виявлено металобрухт чорного металу у кількості 7100 кг., відповідно до ТТН № 979265 від 08.08.2024 року, яку було виявлено і в подальшому вилучено та запаковано до сейф пакету НПУ №PSP2247672 було тимчасово вилучено в порядку ст.168 КПК України 08.08.2024 року під час огляду місця події.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний належним чином повідомити власника майна, користувача майна або його представника про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Проте в матеріалах клопотання відсутні відомості, які дозволять здійснити належне сповіщення власника майна, користувача майна або його представника про дату, час та місце судового засідання з розгляду клопотання слідчого про арешт майна в межах строків, визначених ч. 1 ст. 172 КПК України для розгляду клопотання.

Суд критично ставиться до відсутності номеру телефонного зв`язку власника майна, невірно зазначеного номеру телефонного зв`язку користувача майна, оскільки у сучасних умовах відсутність телефону у особи свідомого віку, це виключне явище. Доказів, що особа відмовилась надати номер для зв`язку з ним, дізнавачем до клопотання не надані.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Невиконання приписів ст.172 КПК України щодо належного сповіщення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна заінтересованих осіб призвело до порушення права вказаних осіб на доступ до справедливого суду.

Враховуючи, що дізнавачем до матеріалів клопотання не долучено контактних даних щодо осіб, стосовно майна яких розглядається клопотання про арешт майна, слідчий суддя позбавлений можливості повідомити останніх про дату розгляду клопотання про арешт майна, що в свою чергу позбавляє їх права на доступ до справедливого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 24.04.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України повернути дізнавачу СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 .

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1