Справа № 349/1819/24
Провадження № 1-кс/349/451/24
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000171,

встановив:

29 жовтня 2024 року ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000171, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, ч.1 ст. 213 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року накладено арешт на транспортний засіб марки RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_1 з вмістом брухту чорних металів. Арешт на автомобіль накладався з метою його збереження, як речового доказу та необхідністю проведення слідчих дій.

На цей час проведено усі слідчі дії за участю транспортного засобу, але він продовжує знаходитися на території арештного майданчика. Арешт транспортного засобу обмежує право ОСОБА_3 , як власника, користуватися майном. З цих підстав просив клопотання задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув. Заявив клопотання про слухання справи без його участі.

Начальник сектора дізнання відділення поліції №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. щодо скасування арешту майна заперечує, оскільки автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалося.

Дослідивши документи, долучені до клопотання, приходжу до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з ЄРДР від 15 жовтня 2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 внесено відомості про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.382 КК України, ч.1 ст.213 КК України.

Під час огляду місця події 14 жовтня 2024 року, проведеного дізнавачем ОСОБА_5 було вилучено автомобіль марки RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_1 з вмістом брухту чорних металів, який поміщено на арешт майданчик ВП № 4 (м. Рогатин).

Постановою слідчого від 15 жовтня 2024 року вказаний автомобіль з вмістом брухту чорних металів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні №0000171 накладеноарешт на тимчасово вилучене майно - транспортний засіб марки RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_1 з вмістом брухту чорних металів, шляхом заборони права на користування, відчуження та розпорядження майном.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2 та ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На підставі наведеного та з метою недопущення звуження прав власника майна, слідчий суддя дійшов висновку, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля в частині позбавлення його права користування транспортним засобом відпала потреба.

Керуючись ст.174 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні№ 0000171за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогого ч.1 ст.382 КК України, ч.1 ст.213 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт автомобіля, який був накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року в частині позбавлення ОСОБА_3 права користування автомобілем марки RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Зобов`язати дізнавача сектора дізнання відділення поліції № 4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 заборонено розпоряджатися автомобілем марки RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_3 до повного скасування арешту майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1