Провадження № 1-кс/760/9057/24
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката- ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ПрАТ «Авіакомпанія Константа» про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Авіакомпанія Константа» звернувся до суду зі скаргою та просить:

- скасувати Постанову прокурора від 08.08.2024 у кримінальному провадженні №0000305 від 07.04.2023 про повну відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 від 05.08.2024 про закриття кримінального провадження;

- зобов`язати уповноваженого прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора у сфері оборони Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000305 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 05.08.2024 у порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 07.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111-2 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, у якому досліджується факт перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період. Процесуальне керівництво в провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

05.08.2024 представник ПрАТ «Авіакомпанія Константа» звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження, виходячи з доведеної відсутності складу кримінального правопорушення у діяннях ПрАТ «Авіакомпанія Константа».

08.08.2024 було сформовано, а 22.08.2024 було отримано Постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні від 05.08.2024 ОСОБА_7 про повну відмову в задоволенні клопотання.

Заявник не погоджується з прийнятим рішенням прокурора вважаючи його невмотивованим, а тому в порядку п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України вимушений звернутися до суду з відповідною скаргою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив повернути скаргу заявнику без розгляду посилаючись на те, що скарга не підлягає розгляду Солом`янським районним судом м.Києва внаслідок її непідсудності.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 28.08.2024 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши думку учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З наданого у судовому засіданні витягу з ЄРДР за № 0000305 від 07.03.2023 вбачається, що в зазначеному провадженні органом досудового розслідування є Центральний апарат Державного бюро розслідувань.

При цьому вбачається, що орган досудового розслідування Державне бюро розслідувань має статус юридичної особи (), юридична адреса якого є: м. Київ, вул. П Мирного,28, що територіально не відноситься до Солом`янського районного суду м.Києва.

У той же час, процесуальне керівництво, у кримінальному провадженні №0000305 від 07.03.2023 здійснюється Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, зареєстроване місце знаходження якої: м.Київ, вул. Болбачана Петра,8.

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора (далі - Спеціалізована прокуратура) є самостійним структурним підрозділом Офісу Генерального прокурора, підпорядкованим першому заступнику або заступнику Генерального прокурора згідно з розподілом обов`язків.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013).

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), де роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Саме такий висновок викладено, зокрема, в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 607/16332/20 (провадження № 51-4916впс20), 15.09.2020 у справі № 554/5111/20 (провадження № 51-4296впс20), 03.09.2020 у справі № 554/4830/20 (провадження № 51-4116впс20), 20.07.2020 у справі № 607/10975/20 (провадження № 51-3334впс19), 22.05.2020 у справі № 643/7609/20 (провадження № 51-2437впс20), 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (провадження № 51-2272впс20), 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Таким чином, правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Таким чином, слід зробити висновок, що територіальна підсудність справ щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокуратури відноситься до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Ураховуючи, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 07.04.2023 є Державне бюро розслідування, яке не знаходиться на території Солом`янського району міста Києва, подана скарга не підсудна Солом`янському районному суду міста Києва.

За вказаних обставин, доводи сторони скаржника про те, що дана скарга подана за місцем знаходження суб`єкта оскарження, який зазначений у супровідному листі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 06.08.2024 за № 33-172 вих.-24, тобто за адресою: м.Київ, вул. А.Антонова,2а, що територіально знаходиться у Солом`янському районі м.Києва не заслуговують на увагу, з огляду на положення вимог КПК України, що визначено вище.

Таким чином, подана скарга підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє скаржника права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний орган досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, ч. 6 ст. 9, ст.ст. 22, 26, 38, 303-306 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ПрАТ «Авіакомпанія Константа» про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1