Номер провадження: 11-сс/813/1066/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берінговське Барінговського району Магаданської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого водієм в ТОВ «ОЙЛ-ІКС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000388 від 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Оскарженою ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та змінено застосований до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.07.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. по 07 год., за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що

- ризики, заявлені слідчим не підтверджені жодними доказами;

- слідчий суддя не врахував того, що підозрюваний не має на меті ухилятись від досудового розслідування та суду;

- слідчим суддею не приділено уваги особі підозрюваного, який є особою раніше не судимою, який має родину, місце роботи, позитивно характеризується.

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваного ОСОБА_7 , однак за участю його захисника, який не наполягав на участі підозрюваного. Також, розгляд апеляційної скарги захисника проведено без участі прокурора, який будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог процесуального закону при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 на домашній арешт та врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, то вона в апеляційній скарзі не оскаржується, а також обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри перевірялася під час обрання запобіжного заходу, тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Згідно матеріалів провадження, 08.04.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час строком до 28.05.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000388 від 27.03.2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 28.07.2024 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року було продовжено до 27.07.2024 року, в межах строку досудового розслідування, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, а також покладені на підозрюваного обов`язки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.06.2024 року було скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., які підозрюваний або заставодавець зобов`язані були внести на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду не пізніше 5 днів із дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду, а також покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

19.06.2024 року слідчим було допитано підозрюваного ОСОБА_7 , в ході чого останній надав показання, що він не може внести на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., оскільки не має таких грошей.

Таким чином, після застосування Одеським апеляційним судом до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, останнім, в порушення вимог ч. 6 ст. 182, ст. 205 КПК України, кошти на відповідний рахунок не внесені та ухвала суду не виконана.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).

Підозрюваний ОСОБА_7 в суді 1-ої інстанції та його захисник в апеляційному суді зазначали, що грошових коштів у розмірі, визначеному ухвалою Одеського апеляційного суду у нього немає, а тому він не мав можливості виконати вимоги застосованого до нього запобіжного заходу.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя враховував те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках даного кримінального провадження продовжують існувати, з чим погоджується апеляційний суд, огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що відсутній ризик того, що ОСОБА_7 може впливати на потерпілих та свідків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до приписів ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, про те, що актуальним є й ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_7 на свідків у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та усвідомлюючи передбачене законодавством за вчинення інкримінованого йому кримінальне правопорушення покарання, може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Так, дійсно вказаний ризик, з огляду на його міцні соціальні зв`язки є мінімальним, однак достатнім для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та не врахування слідчим суддею даних щодо його особи, в тому числі того, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні велику родину, позитивно характеризується за місцем роботи, апеляційний суд вважає, що з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчим суддею змінений запобіжний захід із застави на домашній арешт, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, як про це просить захисник не відповідає обставинам справи та завданням кримінального провадження.

Довід захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, слідчий суддя врахувавши всі обставини провадження та дані про особу підозрюваного, задовольнив клопотання прокурора частково, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.06.2024 року, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. було роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець зобов`язаний внести визначену заставу на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду не пізніше 5 днів із дня обрання запобіжного заходу у виді застави та надати документ що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що враховуючи те, що підозрюваним ОСОБА_7 не було внесено грошові кошти за рахунок внесення застави у розмірі, визначеному Одеським апеляційним судом, в рамках кримінального провадження та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, тому органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого, ніж домашній арешт в певний час доби, запобіжного заходу, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та продовження їх існування, у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000388 від 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4