Справа № 646/2899/24
№ провадження 1-кс/646/2552/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 19.12.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 у провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому він просить суд надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації з можливістю вилучення у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код НОМЕР_1 ) щодо номеру телефону НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 . У ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_3 ) щодо номеру телефону НОМЕР_4 юридична адреса: АДРЕСА_2 , а саме: копії інформації в електронному вигляді (без вилучення первинних носіїв, на яких зберігається вказана інформація) про вхідні і вихідні з`єднання абонента мобільного номеру телефону: НОМЕР_2 та НОМЕР_4 відповідно, текстові повідомлення (SMS, MMS та ін.), місцезнаходження абоненту під час телефонних з`єднань вказаних номерів мобільного телефону, номера базових станцій в момент з`єднань, дату, час, тривалість з`єднань, ІМЕІ - номери терміналів мобільного зв`язку до яких було підключено вказаний телефонний номер мобільного телефону в період з 01.01.2023 по теперішній час, а також відомості про абонентів вказаних мобільних номерів телефону.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 19.12.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України. Заявник зазначив, що дізнавач протягом тривалого часу не вчиняє достатніх, на його думку, дій щодо встановлення винної особи. ОСОБА_3 вважає, що надання тимчасового доступу до операторів мобільного зв`язку з отриманням вищевказаної інформації буде сприяти у встановленні осіб, що скоїли кримінальне правопорушення та встановлення істини у кримінальному провадженні.

У судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за правилами ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень п.19 ч.1 ст.3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Вичерпний перелік прав і обов`язків потерпілого передбачено статтями 56 та 57 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Також під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування (ч. 2 ст. 56 КПК України).

Тобто, статтею 56 КПК України не передбачено право потерпілого на самостійне звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів під час досудового розслідування.

У постанові Верховного Суду у складі першої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.09.2021 справа № 757/12634/20-к зроблено висновок, що потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час досудового розслідування він не є стороною кримінального провадження, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл. Під час досудового розслідування потерпілий може лише ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК.

Вказані висновки враховуються слідчим суддею в силу вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, оскільки під час досудового розслідування потерпілий не є стороною кримінального провадження, а є учасником кримінального провадження, вимоги клопотання не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів під час досудового розслідування, а слідчий суддя відповідно не має права надати дозвіл на вказаний захід забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі «Скорик проти України» від 08.01.2008).

За таких обставин, наявність визначених у процесуальному законі вимог щодо суб`єкта звернення до суду із клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасовий доступ до речей і документів) не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а, отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Слідчий суддя звертає увагу, що потерпілий має право ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, а також у випадку відмови звернутися до слідчого судді в порядку оскарження рішення, дій чи бездіяльність слідчого, прокурора (ст.303 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог клопотання, з огляду на що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями ст. ст. 3, 7, 9, 55, 56, 159, 160, 162-164, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 19.12.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає

Слідчий суддя Червонозаводського

районного суду м. Харкова ОСОБА_1