ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2683/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/297/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ Ювітас адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040, шляхом заборони її відчуження та розпорядження даним майном.

Свої вимоги мотивує тим, що у квітні 2023 року Тернопільський національний педагогічний університет імені ОСОБА_9 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювітас» (далі - ТОВ «Ювітас») про усунення перешкод у користуванні належним позивачу на праві постійного користування об`єктом нерухомого майна, а саме частиною земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2 шляхом: здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі із воротами) за всім периметром самовільно зайнятої частини земельної ділянки, звільнення цієї земельної ділянки від інших належних ТОВ «Ювітас» речей, майна; забезпечення доступу представникам Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_9 на територію частини земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2023, яке залишене без змін та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 у справі № 921/252/23, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог скасовано Постановою Верховного суду від 14.05.2024 у справі № 921/252/23, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Також зазначає, що Тернопільською обласною прокуратурою було здійснено вступ у справу №921/252/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ТОВ «Ювітас» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером :13:007:0055 шляхом здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі з воротами) по усьому периметру самовільно зайнятої частини ділянки, на котрій знаходиться відкрита автомобільна стоянка, площею 0,5740 га, визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 02.09.2022 № 64677792 про реєстрацію прав за відповідачем на стоянку автомобільну криту на 100 автомобілів.

Звертає увагу, що між ТОВ «Ювітас» та ТОВ «Автопарк «Дружба» 25.06.2024р. укладено договір купівлі-продажу відкритої автомобільної стоянки на 100 автомобілів що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, на суму 1327,70 тис. грн. (балансова вартість) без врахування ПДВ, з відстроченням платежу до 25.06.2025.

Також вказує, що зазначений об`єкт обтяжений іпотекою (іпотечний договір № 11624 від 31.07.2024) за договором позики на суму 20 тис. грн., про що зроблено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Іпотекодержателем за цими угодами є ОСОБА_10 .

Прокурор звертає увагу на те, що ТОВ «Автопарк «Дружба» подав заяву про поділ державної земельної ділянки із кадастровим номером :13:007:0055, передачу її частини площею 0,57 га для обслуговування автомобільної автостоянки та скасування Державного акту на право постійного користування ЯЯ 295938 від 27.04.2005, виданого державному вищому навчальному закладу.

Також вказує, що ТОВ «Ювітас» достовірно знаючи, що стосовно автомобільної стоянки триває господарський спір (йдеться про демонтаж самочинного будівництва) та триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001367 від 06.06.2023 за ч.1 ст.365-2 КК України за фактом зловживання повноваженнями державним реєстратором Заводської селищної ради, який здійснював державну реєстрацію прав на автостоянку за цим господарським товариством, уклав низку цивільно-правових угод з ознаками удаваності, що не відповідає засадам добросовісності та може призвести до втрати речового доказу у кримінальному провадженні, його незаконного відчуження (перетворення, поділу тощо).

Апелянт вважає, що накладення арешту на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040, жодним чином не вплине на господарську діяльність ТОВ «Ювітас».

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_8 зазначає, що відкрита автомобільна стоянка на 100 автомобілів, набута незаконним шляхом, через неправомірні дії державного реєстратора, а відтак є об`єктом кримінальних протиправних дій, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001367, а тому її збереження має суттєве значення для розслідування правопорушення.

Також вказує, що у господарському спорі у справі № 921/252/23 за негаторним позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка Верховний Суд у постанові від 14.05.2024 зазначив що проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно без надання реєстратору інформації про відведення земельної ділянки для відповідної мети суперечить вимогам законодавства.

А тому, слідством одержано завірену копію «Робочого проекту відкритої автомобільної стоянки на 100 автомобілів ТОВ «ЮВІТАС» по вул. Надзбручанській в м. Тернополі», виготовленого Тернопільською філією Державного проектного інституту «Львівський промбудпроект». Вказаним проектом (п. 2.2 Архітектурно-планувальні вирішення) передбачено будівництво КПП (прохідної) тимчасової дії.

Також зазначає, що ТОВ «ЮВІТАС» для державної реєстрації прав на вказаний об`єкт державному реєстратору Заводської селищної ради надано Технічний паспорт (інвентарна справа №30/07-2022-1-А) у якому автостоянку охарактеризовано як громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами.

Прокурор вважає, що вказане будівництво зведене з істотними відхиленнями від проекту, що має бути предметом дослідження будівельно-технічної експертизи.

Сторона обвинувачення вважає, що у кримінальному провадженні №0001367 з метою встановлення суб`єктивної сторони (форми умислу, вини особи, яка подала документи реєстратору тощо) та розміру завданих збитків, необхідно провести низку судових експертиз (оціночно-земельну, земельно-технічну та будівельно-технічну) для призначення яких суттєве значення має збереження відкритої автомобільної стоянки на 100 автомобілів, як речового доказу.

Також вказує, що земельна ділянка, на якій розташовано належну ТОВ «Автопарк «Дружба» автомобільну стоянку входить до матеріально-технічної бази державного закладу вищої освіти - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вчинення дій, що можуть призвести до переходу прав на таке майно до приватного суб`єкта господарювання є прямим порушенням «суспільного інтересу».

Також зазначає, що заборона відчуження та розпорядження відкритою автомобільною стоянкою на 100 автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , жодним чином не перешкоджає теперішньому власнику здійснювати господарську діяльність.

Також звертає увагу на те, що господарські товариства «Ювітас» та «Автопарк «Дружба» знаючи про те, що триває досудове розслідування за фактом реєстрації речового права на автостоянку, наявності господарських спорів щодо цього майна, вчиняють цивільно-правові угоди з ознаками удаваності, що не відповідає засадам розумності, добросовісності, свідчить про можливу втрату, перетворення чи передачу речового доказу, що відповідно до п.11 ст.170 КПК України є підставою для застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що в СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0001367 від 06 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У клопотанні прокурора від 29 серпня 2024 року про арешт майна (а.к.п.1-4) стверджується, що досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_11 за фактом зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором ОСОБА_12 під час реєстрації об`єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :13:007:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, такі обставини не підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

Так, згідно сформованого 28 серпня 2024 року витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001367 від 06 червня 2023 року розслідується факт зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором ОСОБА_12 під час реєстрації об`єкту нерухомості в АДРЕСА_2 (а.к.п.5).

Згідно частин першої-третьої ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що 29 серпня 2024 року прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна (за адресою: АДРЕСА_1 ) з приводу законності реєстрації якого не здійснюється досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні №0001367 від 06 червня 2023 року розслідується факт незаконної реєстрації майна за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом ч.3 ст.214 КПК здійснення досудового розслідування, а отже і вжиття заходів забезпечення досудового розслідування, без внесення відомостей до ЄРДР не допускається.

Також, перевіркою наданих прокурором матеріалів встановлено, що на даний час у Господарському суді Тернопільської області триває розгляд справи №921/252/23 за позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_9 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювітас" (далі - ТОВ "Ювітас") про усунення перешкод у користуванні належним позивачу на праві постійного користування об`єктом нерухомого майна, а саме частиною земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2 шляхом: здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі із воротами) за всім периметром самовільно зайнятої частини земельної ділянки, звільнення цієї земельної ділянки від інших належних ТОВ "Ювітас" речей, майна; забезпечення доступу представникам Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_9 на територію частини земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2.

Також, в ході апеляційного розгляду встановлено, що на розгляді у Господарському суді Тернопільської області перебуває на розгляді справа №921/501/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк "Дружба" до відповідачів: 1. Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, 2. Тернопільської обласної військової адміністрації, 3. Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення сесії Тернопільської міської ради від 10.02.2005 за №4/14/50 в частині, визнання незаконним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_1 від 27.04.2005, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку загальною площею 19,3496 га з кадастровим номером :13:007:0055, цільове призначення: для обслуговування будівель, закладів освіти.

Отже, в даному випадку наявний спір між юридичними особами щодо права власності на нерухоме майно, який підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, в якому можуть бути застосовані відповідні заходи забезпечення позову.

Також, з доданих до клопотання прокурора матеріалів провадження слідує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001367 від 06 червня 2023 року здійснюється вже більше року і відомості про особу, діяння якої на думку органу досудового розслідування містять ознаки правопорушення за ст.365 КК, були відомі ще в момент внесення відомостей до ЄРДР, однак підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні не складено і не вручено нікому: ні посадовим особам органу реєстрації, ні посадовим особам юридичної особи власника майна.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що оскільки на даній стадії розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001367 від 06.06.2023р. не встановлено факту зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором під час реєстрації об`єкта нерухомості, який розташований на спірній земельній ділянці, то правових підстав для накладення арешту на автостоянку на час розгляду клопотання слідчим суддею прокурором не було доведено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність відмови в накладенні арешту на майно в межах цього кримінального провадження, оскільки прокурором не наведено законних підстав для цього.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування ухвали слідчого судді, а лише повторює наведені у клопотанні про арешт майна обставини, після чого прокурор узагальнено стверджує про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та невідповідність його висновків фактичним обставинам справи. В чому саме полягають такі порушення чи невідповідність в апеляційній скарзі прокурора не зазначено.

Доводи прокурора, які викладені в доповненнях до апеляційної скарги, щодо незаконності ухвали слідчого судді також є безпідставними у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна, не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор вважає, що у кримінальному провадженні №0001367 з метою встановлення суб`єктивної сторони (форми умислу, вини особи, яка подала документи реєстратору тощо) та розміру завданих збитків, необхідно провести низку судових експертиз (оціночно-земельну, земельно-технічну та будівельно-технічну).

Наведене обґрунтування вказує на те, що в цьому кримінальному провадженні за ч.1 ст.365-2 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 06 червня 2023 року, на протязі більше одного року органом досудового розслідування не було призначено таких експертиз, тобто не вжито належних заходів для встановлення розміру завданих збитків, хоча наявність істотної шкоди є обов`язковою умовою, оскільки за змістом диспозиції ч.1 ст.365-2 КК зловживання своїми повноваженнями посадовою особою, яка здійснює професійну діяльність у сфері публічних послуг, утворює склад кримінального правопорушення лише за умови якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Згідно п.3 примітки до ст.364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відсутність відомостей про зазначені обставини ставить під сумнів наявність правових підстав для арешту майна, які відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.173 КПК повинні бути враховані при вирішенні слідчим суддею питання про арешт майна.

Крім того, наведене прокурором обґрунтування вказує на те, що зазначені експертизи щодо майна, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, мають проводитися з метою встановлення суб`єктивної сторони - форми умислу, вини особи, яка подала документи реєстратору, хоча суб`єктом кримінального правопорушення за ст.365-2 КК може бути лише особа, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, а не їх отриманням.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна третіх осіб, які не є учасниками цього кримінального провадження, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

В даному випадку під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя правильно врахував, що для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, необхідно з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора та відповідати вимогам закону.

Вказане узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності, володіння повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів констатує, що на день розгляду слідчим суддею клопотання прокурора про накладення арешту на майно та на час апеляційного розгляду, відсутні визначені кримінальним процесуальним законом підстави для застосування в цьому кримінальному провадженні обмежувальних заходів щодо нерухомого майна, про яке вказано у клопотанні і апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ст.ст. 170-174,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2024 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді