Справа №932/7657/24
Номер провадження №1-кс/932/2540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001131 від 07.09.2024 за ч.1 ст.114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на майно вилучене в ході ПРОВЕДЕННЯ ЗАТРИМАННЯ В ПОРЯДКУ СТ. 208 кпк України у ОСОБА_5 , було вилучено:

-рюкзак;

-балаклава;

-кофта;

-мобільний телефон;

-запальничка;

- 150гривень;

-пляшка з розчином для розпалення;

-боді камера.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, виходжу з наступного.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 07.09.2024, за №0001131, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, 07.09.2024, близько 23:45 год., ОСОБА_5 , маючи при собі горючу рідину підпалив автомобіль «Mitsubishi L200» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та знаками, схожими на позначки військових. При цьому останній знімав подію на відео.

07.09.2024 при затриманні було проведено особистий обшук ОСОБА_5 ,за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено вищевказані речі на які слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 07.09.2024 такі речі визнано речовим доказом.

Клопотання про арешт майна надіслано засобами поштового зв`язку 09.09.2024, а тому воно подано із дотримання строків, визначених ч.5 ст.171 КПК України - наступного робочого дня після вилучення майна.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За приписами ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

За приписами ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що на вилучених речах можуть міститись сліди вчинення кримінально правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Щодо арешту грошових коштів на суму 150 гривень, то слідчим не обґрунтовано їх відношення до даного кримінального провадження, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, на:

-рюкзак;

-балаклава;

-кофта;

-мобільний телефон;

-запальничка;

-пляшка з розчином для розпалення;

-боді камера.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1