Справа № 387/1066/23
Провадження № 1-кп/396/89/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в м. Новоукраїнка кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в ЄРДР № 0000103 від 26.02.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району Кіровоградська область, громадянина України, освіта середня - спеціальна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, тимчасово не працює, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2023 року в після обідній час ОСОБА_7 , під час телефонної розмови з колишньою дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що проживає за адресою АДРЕСА_2 , вчинив з нею сварку на ґрунті неналежного виховання їх спільної дитини малолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , нею та її чоловіком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З цією метою, 26.02.2023 близько 18 години точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 на автомобілі ЗАЗ НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, маючи при собі ніж, прибув до домоволодіння подружжя ОСОБА_10 , яке розташоване за вище вказаною адресою, де реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно зайшовши через незачинені вхідні двері в житло та покликавши господаря ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці ніж почав наносити ним удари у життєво важливі органи потерпілого (не менше 14 травматичних дій), спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді: ран грудної клітки справа, які проникають у праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені та дев`ятого ребра справа та поперечного відростку дев`ятого грудного хребця з розвитком правобічного пневмогемотораксу, які згідно п. 2.1.3. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких, які небезпечні для життя в момент спричинення, двох ран в ділянці лівої лопатки, перелому кості верхнього краю лівої лопатки, які згідно п. 2.2.2. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995, має ознаки середнього ступеню тяжкості, так як викликають тривалий розлад здоров`я на термін більше трьох тижнів, рани в ділянці носу справа, рани у потиличній і тім`яній ділянці голови, рани по передній поверхні правого плечового суглобу, рани по долонній поверхні четвертого пальця, рани на лівій частині спини, рани шиї зліва, рані в ділянці лівого ліктя та передпліччя, які згідно п. 2.3.3. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести діб.

Після чого, ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник, а потерпілого від множинних тілесних ушкоджень було госпіталізовано до КНП «Новоукраїнська міська лікарня».

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, визнав повністю, надав змістовні пояснення, зазначивши що 26.02.2023 весь день знаходився вдома з сім`єю. Після 16 години дружина сказала що до неї телефонувала його дочка ОСОБА_11 , але розмова не відбулась так як вона відразу вимкнула телефон. Через деякий час він зателефонував колишній дружині ОСОБА_12 , та зрозумів, що у них відбулася сварка та почув, як плаче дочка, через що з ОСОБА_12 виникла сварка, ОСОБА_12 сказала, що він поганий батько ОСОБА_11 , бо не може захистити свою дитину. Такі обставини сильно розхвилювали його, тому на автомобілі «Таврія» відразу поїхав в м. Помічна до дочки, приїхавши до домоволодіння ОСОБА_13 близько 18 години, він зайшов до подвір`я та постукав у вхідні двері в будинок та почув, що його дочка плаче, відразу відкрив двері, які виявилися відчиненими та побачив в веранді дочку, яка сплакала, біля неї стояла ОСОБА_12 , там стояв і ОСОБА_14 , який був одягнутий в домашній халат.

Він хотів "набити пику ОСОБА_10 ", та, підійшовши до ОСОБА_13 , маючи намір захистити свою дочку, потім кинувся до ОСОБА_13 та надалі, враховуючи надмірно збуджений емоційний стан, лише пам"ятає, як накинувся на ОСОБА_13 , що було далі не пам"ятає. Потім зрозумів, що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 . З огляду на те що у потерпілого колото різані рани тобто нанесені ножем, розуміє, що ці тілесні ушкодження міг нанести тільки я, яким саме предметом ножем чи чимось іншим на нього схожим, не знає, але при цьому цей факт я не заперечує. У вчиненому щиро розкаюється, наміру позбавити життя потерпілого не мав мав намір побити його за систематичні знущання над дочкою.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який під час судового розгляду пояснив, що 26.02.2023 близько 18 години точного часу не пам`ятає, перебував за адресою свого проживання в АДРЕСА_2 . Також в домоволодінні знаходилась його дружина ОСОБА_8 та її неповнолітня дочка ОСОБА_15 . В той час хтось постукав у вікно, і дружина ОСОБА_12 сказала мені, що то приїхав ОСОБА_16 , він подумав, що той приїхав сваритись, але не думав що він буде когось бити, коли пішов до веранди, то побачив, що вхідні в будинок двері вже відчинені, бо їх і не зачиняли на замок, та в дверях вже стояв ОСОБА_17 , а навпроти нього ОСОБА_12 , він навіть не думав, що буде якась бійка, так як раніше обвинувачений бійок не вчиняв. Коли зайшов у веранду то став перед дружиною прямо перед ОСОБА_16 . Останній, викрикнув нецензурні слова, почав наносити ножем удари в область голови, плечей, потилиці, від ударів він почав захищатися, та йти всередину будинку, після чого дружина штовхнула його в кімнату та закрила двері. Після чого не чув, що ОСОБА_17 вчиняв спроби зайти до мане в кімнату.

Вважає, що у останнього був умисел спричинити тільки тілесні ушкодження, а не вбити. На даний час з обвинуваченим примирився, ОСОБА_17 повністю відшкодував всі збитки та до нього не має ніяких претензій.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 пояснила, що 26.02.2023 після обіду вони дійсно з чоловіком покарали за бешкетування ОСОБА_11 та відправили її в свою кімнату заспокоїтись. Через пів-години зателефонував ОСОБА_16 , вважає що йому зателефонувала дочка та, можливо, поскаржилася по телефону, тому з ОСОБА_18 виник конфлікт по телефону з приводу спільних дітей. Через деякий час почула що на вулиці біля двору щось гупнуло та побачила через вікно, що до дверей будинку йде ОСОБА_7 , відразу пішла ОСОБА_7 назустріч у веранду, коли зайшла у веранду, ОСОБА_7 вже відчинив двері, вона повернулась та побачила що ОСОБА_6 зайшов у веранду та став біля неї. В цей час ОСОБА_7 крикнув щось і ножем почав наносити удари ОСОБА_6 по тулубу, а ОСОБА_6 захищався від ударів руками, а вона в цей час намагалася захистити чоловіка. Далі вона штовхнула чоловіка до кімнати та закрила двері. Після чого ОСОБА_16 просив її дозволити зайти подивитися, що з потерпілим, а вона його не пускала. Вважає, що ОСОБА_7 не мав наміру вбивати її чоловіка, а мав намір нанести йому лише тілесні ушкодження. Зазначає, що ОСОБА_17 мав можливість продовжувати наносити тілесні ушкодження, якби мав намір вбити, якщо хотів би цього. Він сам зупинився та не став продовжувати свої дії.

Також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколами огляду місця події від 26.02.2023 року з фототаблицями, об`єктом яких є домоволодіння за адресою, за місцем проживання ОСОБА_6 , яке оглянуто, виявлено рушник зі слідами бурого кольору, махровий халат зі слідами бурого кольору в житловій кімнаті будинку, пару кросівок, штани, кофту, які було оглянуті, визнані речовими доказами ( аркуш провадження 8-13, 14);

-Відповідно висновку судово - медичної експертизи відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді: ран грудної клітки справа, які проникають у праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені та дев`ятого ребра справа та поперечного відростку дев`ятого грудного хребця з розвитком правобічного пневмогемотораксу, які згідно п. 2.1.3. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких, які небезпечні для життя в момент спричинення, двох ран в ділянці лівої лопатки, перелому кості верхнього краю лівої лопатки, які згідно п. 2.2.2. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995, має ознаки середнього ступеню тяжкості, так як викликають тривалий розлад здоров`я на термін більше трьох тижнів, рани в ділянці носу справа, рани у потиличній і тім`яній ділянці голови, рани по передній поверхні правого плечового суглобу, рани по долонній поверхні четвертого пальця, рани на лівій частині спини, рани шиї зліва, рані в ділянці лівого ліктя та передпліччя, які згідно п. 2.3.3. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести діб.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2023 року з відеофіксацією на DVD-R диску, переглянутому в судовому засіданні, за участю обвинуваченого, який дав змістовні показання щодо подій, які сталися 26 лютого 2023 року, зокрема, вказав, що мав намір "набити пику Болтяну", оскільки хотів захистити свою дочку від систематичних принижень. Перебував у вкрай негативно емоційно збудженому стані, оскільки на потерпілого, як на вітчима постійно скаржилася його дочка, того вечора теж. Коли зайшов у коридор, побачив свою дочку фактично у безпорадному стані, яку навіть матір не захищала від вітчима, це стало крапкою у стриманні ним емоцій та волі, пам"ятає, що начебто кинувся до ОСОБА_10 , але які дії потім вчиняв і за допомогою яких предметів, сповістити не може, бо діяв як безрозсудно, прийшов до тями в той момент, коли дочка ОСОБА_11 почала кричати "папа, папулічка". Потім у ОСОБА_12 намагався дізнатися стан потерпілого, та потім поїхав додому.

Суд, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, показання потерпілого, а також показання свідків, приходить до висновку, що такі докази є належними, допустимими, кожний з них отриманий у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом, а сукупність цих доказів є достатньою підставою для висновку щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки ці докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Підстав ставити під сумнів обсяг досліджених доказів та їх достовірність судом не вбачається.

Тому суд, зважаючи на все вищевикладене, об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання за ч.1 ст.121 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілого, який зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого, примирення з ним, особу винуватого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, позицію прокурора та потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України та додаткові обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Оскільки під час судового розгляду потерпілий не підтримував позовні вимого, але заяви про відмову від позову не складав, лише вказав, що претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов без розгляду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п.1,2 ч.1 та.п.2 ч.2 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком чинності не обирати.

Речові докази: - змиви слідів речовини бурого кольору у веранді із дверцят шафи, котрі були упаковано до паперового конверту ГСУ НПУ, який скріплено печаткою «113-2»; - змиви слідів речовини бурого кольору в житловій кімнаті № 1 із міжкімнатних дверей, котрі були упаковано до паперового конверту ГСУ НПУ, який скріплено печаткою «113-2»; - виріз ворсу із килима зі слідами речовини бурого кольору із житлової кімнати № 1 котрий було упаковано до паперового конверту ГСУ НПУ, який скріплено печаткою «113-2»; - залишити при матеріалах кримінального провадження; - рушник зелено-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який упаковано до спец. пакету CУ НПУ FPS 6003530, - махровий халат жовто-коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору та слідами від порізів, в житловій кімнаті № 1, який упаковано до двох полімерних пакетів, краї якого ув`язано ниткою та скріплено паперовою біркою, яку оклеєно печаткою «113-2», - одну пару кросівок чорного кольору з написом « B-ONOTE » зі слідами бурого кольору, які упаковано кожен окремо до паперового конверту НПУ та потім упаковані в картонну коробку, яка оклеєна паперовою биркою з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, - спортивні штани та спортивну кофту чорного кольору, які упаковано в картонну коробку, яка оклеєна паперовою биркою з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії та які зберігаються в камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП - знищити після набрання вироком чинності; - один DVD диск із записаними на ньому відео файлами: - 00079 MTS розміром 1,074 Гбт, - 00080 MTS розміром 275 Мбт; - один DVD диск із записаними на ньому відео файлами: - 00081 MTS розміром 2,39 Гбт; - 00082 MTS розміром 0,6 Гбт; - зберігати в матеріалах кримінального провадження; - медичну карту № 1573 стаціонарно хворого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на зберіганні у архіві КНП «Новоукраїнська міська лікарня» - після набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після

Суддя: ОСОБА_1