ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1269/24 Справа № 229/3541/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 06 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, викладених у повідомленні ОСОБА_6 зареєстрованому у Донецькій обласній прокуратурі 30 квітня 2024 № 50/1001-40-5051-23,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 06 червня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, викладених у повідомленні ОСОБА_6 зареєстрованому у Донецькій обласній прокуратурі 30 квітня 2024 № 50/1001-40-5051-23.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що будь-яка із зазначених дій з боку службових осіб служби по справам дітей Торецької військової адміністрації ні в скарзі, ні в заяві ОСОБА_6 , про злочин не зазначена. Про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), в повідомленні про злочин, скарзі не зазначено.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 06 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування клопотання зазначає, що повний текст оскарженої ухвали слідчого судді було надано загальному доступу через Державний реєстр судових рішень 10 червня 2024 року, а копію оскарженого рішення він не отримував взагалі, станом на 12.06.2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить задовольнити його скаргу та зобов`язати службову особу Бахмутської окружної прокуратури, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що він випадково в мережі Інтернет, на офіційному сайті міського суду Донецької області, знайшов ухвалу суду (головуючий суддя ОСОБА_8 ) від 11.04.2024 року у цивільній справі №225/340/24 за позовною заявою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , до нього, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації про відібрання малолітньої дитини. Електронну копію даної ухвали суду він отримав на електронну адресу лише 07 травня 2024 року. Йому стало відомо, що на адресу суду від Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, а також про не заперечення проти позову.

Вважає, що позовна заява адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси ОСОБА_10 (мати ОСОБА_11 ) про відібрання дитини від батька, є безпідставною, а також такою, що на сьогоднішній день не повинна бути задоволеною, так як підстави, на які посилається адвокат, як на юридичні факти, відсутні.

Звертає увагу, що на території Торецької громади функції органу опіки та піклування згідно Закону виконує Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, а не Служба у справах дітей. Наполягає, що Служба у справах дітей Торецької МВА не мала право самостійно надавати Дзержинському міському суду Донецької області заяви, пояснення тощо щодо спору про відібрання малолітньої дитини. Це право належить лише органу опіки та піклування, тим паче погоджуватися з позовними вимогами адвоката про відібрання дитини від батька.

Вважає, що в діях посадових осіб Служби у справах дітей вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України за ознаками зловживання владою або службовим становищем.

З цього приводу він звернувся до Бахмутської окружної прокуратури, яка листом за підписом заступника керівника від 30.04.2024 року № 50/1-755вих-24 відмовила йому у внесенні його заяви про злочин в порядку ст. 214 КПК України до ЄРДР у зв`язку з її необґрунтованістю, з чим він погодитись не може.

Звертає увагу, що в тексті ухвали суду від 11.03.2024 року зазначено: «Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечує проти позову». Вказує, що Служба у справах дітей Торецької МВА як і будь-яка інша Служба у справах дітей, самостійно (без висновків чи рішень Органу опіку та піклування) не мала прав та повноважень робити заяви щодо визнання чи невизнання даного позову.

Вважає, що працівники Служби у справах дітей Торецької військової адміністрації погоджуюсь з позовними вимогами адвоката порушують права і інтереси дитини на власний вибір, на особисту думку тощо. Також, більше двох років взагалі не цікавляться долею його сина Кирила, жодної допомоги чи консультації не надають. Вважає, що мотиви таких дій можуть бути встановлені лише під час слідчих дій.

Наголошує, що прийняття рішення чи надання Висновку до суду у спорах про відібрання малолітньої дитини є компетенцією Органу опіки та піклування, а не Служби у справах дітей.

Позиції сторін в суді :

В судове засідання ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_6 , просив його апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 підлягає поновленню, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана ухвала слідчим суддею винесена 06 червня 2024 року за відсутності сторін провадження. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 судом зареєстровано 18.06.2024 року. Враховуючи, що матеріали справи містять довідку про доставку 12.06.2024 року електронного листа з копією оскарженої ухвали до електронної скриньки ОСОБА_6 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_6 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України. При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, тобто бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є предметом оскарження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається, з матеріалів провадження підставою звернення ОСОБА_6 до Бахмутської окружної прокуратури із заявою про порушення кримінального провадження був факт того, що службові особи Служби у справах дітей Торецької військової адміністрації, виходячи за межі своїх службових повноважень, направили до Торецького міського суду заяву про згоду з позовною заявою адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси ОСОБА_10 (мати Асадчого Кирила), до нього про відібрання дитини від батька та з клопотанням про розгляд цивільної справи без участі представника цієї служби. В зв`язку із чим ОСОБА_6 просив відкрити провадження про кримінальне правопорушення передбачене ст. 364 КК України.

Однак, як вбачається з наданих матеріалів в провадженні Дзержинського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа №225/340/24 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про відібрання малолітньої дитини.

Ухвалою цього суду від 15.02.2024 р. відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, призначено підготовче судове засідання на 11 березня 2024 року, в яке викликані учасники справи та їм надіслано копію позовної заяви.

Далі, у підготовчому засіданні за цією же справою ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.03.2024 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, якому направлено копію позовної заяви з додатками.

В мотивувальній частині цієї ж ухвали зазначено, що представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечує проти позову.

Аналіз вказаних судових рішень вказує на те, що первинно копія позовної заяви була направлена на адресу Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької, як 3-ї особі без самостійних вимог, оскільки ця установа таким чином була вказана позивачом у позові.

З огляду на приписи 5 ст. 19 Сімейного кодексу України судом ухвалою від 11.03.2024 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, тобто належну особу.

Дійсно, Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області не мала повноважень виступати в якості як 3-ї особи без самостійних вимог у вказаній цивільній справи. Проте, помилка у вказівки цієї служби в якості 3-ї особи без самостійних вимог, припущена позивачем, була виправлена ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.03.2024 р.

Як показав в судовому засіданні ОСОБА_6 на теперішній час вказана цивільна справа про відібрання малолітньої дитини судом по суті не розглянута.

Статтею 364 КК України передбачена відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що подання заяви Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області до Дзержинського міського суду Донецької області про визнання вказаної позовної заяви про відібрання малолітньої дитини, пред`явленої до ОСОБА_6 , ніяким чином не вплинуло на передбачений законом порядок розгляду справи такої категорії та на права ОСОБА_6 , як відповідача, оскільки судом залучено в якості належної 3-ї особи без самостійних вимог Органа опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, і сама справа по суті не розглянута. Тобто, зазначеними діями службових осіб Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області не було завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_6 , що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.364 КК України.

Крім того, будь-яких даних про наявність в діях службових осіб Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області мети одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи внаслідок направлення до суду вказаної заяви про визнання позову, Асадчим також не повідомлено.

За таких обставин, у прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області не було підстав для відкриття кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України прокурор повинен відкрити кримінальне провадження та внести відповідні дані в ЕРДР лише по заяві саме про кримінальне правопорушення, а не по будь-якому повідомленню, тобто, по заяві в якій міститься повідомлення про діяння, яке має ознаки складу кримінального правопорушення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею законно та обґрунтовано було відмовлено заявнику у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора.

А від так, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 404-407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 06 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 06 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, викладених у повідомленні ОСОБА_6 зареєстрованому у Донецькій обласній прокуратурі 30 квітня 2024 № 50/1001-40-5051-23 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4