Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1193/24
Провадження № 1-в/475/60/24
У Х В А Л А

04.12.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка, подання провідного інспектора Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець с. Зелений Яр, Доманівського району Миколаївської області, українець, громадянин України, не одружений, освіта повна загальна середня, не працює, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.07.2023 за ч 3 ст.185 КК України до 3роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1рік 3 місяці ,

про звільнення від покарання у зв"язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів",

ВСТАНОВИВ:

Орган пробації звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання на підставі частини 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу Україниу зв"язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", посилаючись на те, що з 27.02.2024 на виконанні перебуває вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.07.2023 за ч 3 ст.185 КК України до 3роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1рік 3 місяці , зобов`язавши на підставі ст..76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

ОСОБА_4 було засуджено за вчинення крадіжок у березні 2021 на суму 480грн.; повторно в березні 2021 на суму 384грн.; 04.05.2021 на суму 403.20грн.

Провідний інспектор просить про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024.

В судове засідання представник Вознесенського РС районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 надала заяву про розгляд подання у їх відсутність, підтримала подання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання налдав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання підлягає задоволенню та засуджений ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного судом покарання, оскільки 09.08.2024 набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.. Враховуючи, що суми викраденого ОСОБА_4 майна у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на 01.01.2021, а тому засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Заслухавши учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Як вбачається з вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.07.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1рік 3 місяці , зобов`язавши на підставі ст..76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ,навчання.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян , це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги в 2021 складав 1135грн ( 2270 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 / на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135х2=2270 грн.

Згідно вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.07.2023 суми заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 по кожному з епізодів становить менше 2270 грн, а саме: у березні 2021 на суму 480грн.; повторно в березні 2021 на суму 384грн.; 04.05.2021 на суму 403.20грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.07.2023 за ч 3 ст.185 КК України у справі №475/687/21 покарання - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб з часу її проголошення .

СуддяОСОБА_1