Справа № 126/244/23
Провадження №11-кп/801/1017/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000502, 0000121 за апеляційною скаргою прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2024, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-В класу Бершадського ліцею № 1 ім. Анатолія Матвієнка, судимого: 25.03.2022 Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 29.11.2023 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 69 ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 01.01.2024 Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 125, ст. 71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн та 4 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.01.2024 більш суворим покаранням за цим вироком призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

В строк остаточно призначеного покарання зараховано ОСОБА_10 частково відбуте покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.01.2024.

Початок строку покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з дати проголошення вироку.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.01.2024 вирішено виконувати самостійно.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу Бершадського ліцею № 1 ім. Анатолія Матвієнка, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.12.2022 близько 18 год неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки, через паркан проникли на територію колишнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), а також від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території вищевказаного колишнього кафе «Будьмо», умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу з бесідки для відпочинку викрали належні ОСОБА_11 дві металевих сковорідки, виготовлених кустарним способом з дискової борони, дві вугільних праски та один алюмінієвий казан ємністю 15 л. Згідно висновку експерта № 8292-8294/22-21 від 27.12.2022 ринкова вартість об`єктів дослідження станом на момент вчинення крадіжки 17.12.2022 складала: сковорідка кустарного виробництва, виготовлена з дискової борони, діаметром 54 см 317 грн, праска старовинна на вугіллі 198 грн, казан алюмінієвий ємністю 15 л 217 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з викраденими речами залишили територію колишнього кафе «Будьмо» та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме алюмінієвий казан ємністю 15 л продали ОСОБА_12 за 220 грн, який не знав, що він викрадений, а дві сковорідки та дві праски заховали неподалік місця вчинення крадіжки. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_7 завдали майнової шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 1247 грн.

Ці дії ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

02.01.2023 близько 15 год в світлу пору доби ОСОБА_10 , перебуваючи в с. Флорино Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, достовірно знаючи, що у домоволодінні під АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_13 та в якому останній проживає, є речі, які можна викрасти та в подальшому продати, вирішив піти до вказаного домоволодіння з метою крадіжки для особистого незаконного збагачення. Перебуваючи біля вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці, де відсутній паркан даного домоволодіння, зайшов на його територію та направився до житлового будинку. В подальшому ОСОБА_10 , пройшовши до житлового будинку та переконавшись, що в середині відсутній ОСОБА_13 , шляхом відкриття вхідних дверей житлового будинку, які були не зачинені, проник в середину житлового будинку, де діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), а також від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з пічного опалення, шляхом демонтажу викрав чавунну плиту, яку помістив у полімерний мішок білого кольору, що знайшов у даному приміщенні та виніс на подвір`я домоволодіння. Продовжуючи свої активні дії на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу з піднавісу, який розташований перед житловим будинком викрав належні ОСОБА_13 велосипед з рамою закритого типу марки «Україна», ключ трубний важільний, 3 ножівки по дереву, молоток з дерев`яною ручкою, ножівку по металу з полотном, ножівку по дереву з полотном кустарного виробництва (саморобну), які виніс на подвір`я. Ключ трубний важільний, 3 ножівки по дереву, молоток з дерев`яною ручкою він помістив у полімерний мішок білого кольору, в якому знаходилась чавунна плита пічного опалення. Вищевказане майно ОСОБА_10 повантажив на велосипед та покинув домоволодіння. В подальшому 02.01.2023 близько 16 год ОСОБА_10 з викраденим майном був зупинений ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , якому віддав частину викраденого майна, а саме велосипед з рамою закритого типу марки «Україна», ножівку по дереву з полотном кустарного виробництва (саморобну), ножівку по металу з полотном. Майно, яке знаходилось в полімерному мішку білого кольору, він не показував, а пояснив, що воно належить йому. З рештою викраденого майна ОСОБА_10 був виявлений 02.01.2023 близько 18 год працівником поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області в с. Флорино навпроти домоволодіння під АДРЕСА_5 . Таким чином, ОСОБА_10 заволодів майном ОСОБА_13 . Згідно висновку експерта № 130-136/23-21 від 13.01.2023 ринкова вартість бувших у використанні об`єктів дослідження станом на момент вчинення крадіжки 02.01.2023 складала: чавунна плита пічного опалення 862 грн, ключ трубний важільний 148 грн, ножівка по дереву 3 шт. 234 грн, молоток з дерев`яною ручкою 86 грн, ножівка по металу з полотном 85 грн, ножівка по дереву з полотном кустарного виробництва (саморобна) 47 грн, велосипед з рамою закритого типу марки «Україна» - 1049 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 завдав майнової шкоди ОСОБА_13 на загальну суму 2511 грн.

Ці дії ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

В січні 2023 року в темну пору доби ОСОБА_10 , перебуваючи в с. Флорино Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, достовірно знаючи, що у домоволодінні під АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_14 та в якому останній тимчасово не проживає, є речі, які можна викрасти та в подальшому продати, вирішив проникнути до вказаного домоволодіння з метою крадіжки для особистого незаконного збагачення. Перебуваючи біля вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці через хвіртку зайшов на його територію та направився до житлового будинку. Підійшовши до житлового будинку та переконавшись, що в середині будинку відсутній ОСОБА_15 , шляхом відтискання руками вікна, проник до житлового будинку, де діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), а також від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з дерев`яної тумбочки, розташованої в житловій кімнаті викрав телевізор «Electron 37ТК-791-1», який виніс на подвір`я домоволодіння та переніс до домоволодіння, в якому він проживає, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де залишив на тимчасове зберігання у підсобному приміщенні. В подальшому з метою збуту викраденого майна ОСОБА_10 попросив свого діда ОСОБА_16 продати викрадений ним телевізор, не повідомляючи останньому про джерело його походження. Наступного дня ОСОБА_16 продав викрадений ОСОБА_10 телевізор ОСОБА_17 на центральному ринку в АДРЕСА_1 за кошти в сумі 15 грн, так як вважав, що телевізор не працюючий. Кошти, отримані від продажу телевізора ОСОБА_16 витратив на власні потреби. Згідно висновку експерта № 1513/23-21 від 14.03.2023 ринкова вартість телевізора кольорового зображення «Electron 37ТК-791-1» складала 424,75 грн. Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_10 завдав майнової шкоди ОСОБА_15 на загальну суму 424,75 грн.

Ці дії ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_10 та доведеність його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, просить змінити вирок через неправильне застосування судом кримінального закону. Вказує, що суд, призначаючи остаточне покарання за сукупність вироків, безпідставно допустив покарання у виді штрафу до самостійного виконання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали заявлені прокурором вимоги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація вчиненого з ч. 4 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи наведені прокурором в апеляційній скарзі про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Крім того, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного або часткового складання призначених покарань.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Засуджуючи ОСОБА_18 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі за вказані злочини, суд правильно обрав спосіб призначення покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Бершадського районного суду від 01.01.2024 більш суворим покаранням за цим вироком, призначивши ОСОБА_19 остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим при призначені остаточного покарання, суд помилково допустив до самостійного виконання покарання у виді штрафу, не врахувавши положення ч. 3 ст. 72 КК України, за якою основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тобто в даному випадку покарання у виді штрафу самостійному виконанню не підлягає, адже поглинається більш суворим покаранням нарівні з іншими видам покарань.

Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне зміну вироку в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2024 стосовно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання покарання, призначене ОСОБА_10 вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.01.2024 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4