Справа № 756/214/23
Номер провадження № 1-в/756/265/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний су міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання уповноваженого органу з питань пробації щодо вирішення питання щодо скасування іспитового строку, засудженому:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бесідки, Ставищенського району, Київської області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 вироком від 17.01.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на строк 5 (п`ять) років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 01.08.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання уповноваженого органу з питань пробації - Оболонського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання щодо скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_3 .

1.2. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 засуджено Оболонським районним судом міста Києва вироком від 17.01.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на строк 5 (п`ять) років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України. Однак останній не виконує покладені на нього судом обов`язки, що є підставою для скасування іспитового строку.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1 У судове засідання засуджений ОСОБА_3 , прокурор та представник персоналу органу пробації не прибули, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, але ними надано заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

2.2. У зв`язку з тим, що учасники судового провадження, які були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 539 КПК України, суд уважає можливим розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Як установлено в судовому засіданні, Оболонським районним судом міста Києва вироком від 17.01.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на строк 5 (п`ять) років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України.

3.2. Між тим, як видно з матеріалів судового провадження № 756/214/23, ОСОБА_3 засуджено за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 19.11.2022 на загальну суму 1007 грн 01 коп.

3.3. 09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп., а згідно з Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 складав 2481 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3 028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.), а в 2022 році становила 1240 грн 50 коп. (2 481 грн : 50% = 1240 грн 50 коп.).

3.4. Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп., а в 2022 році становив 1 240 грн 50 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., а станом на 01.01.2022 складав 2 481 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2022 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 248 грн 10 коп. (0,2 х (50% : 2481)).

3.5. Аналізуючи положення Закону (пункт 3.4.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону (часткова декриміналізації), шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж (розмежування) між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки), бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., а у 2022 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2 481 грн 00 коп.

3.6. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви Оболонського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_3 , бо щодо останнього є підстави для вирішення питання про звільнення від відбуття покарання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України, а отже у задоволенні клопотання органу пробації слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 110, 350, 335, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання уповноваженого органу з питань пробації про вирішення питання щодо скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час подання апеляційної скарги на рішення суду, яке буде прийнято за наслідком розгляду судового провадження по суті.

Суддя ОСОБА_1