Провадження № 1-кс/344/7483/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Скаржником подано заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчим на адресу суду подано заяву про розгляд скарги без його участі, в якій він проти вимог скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість, на адресу суду надав матеріали кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши викладені у скарзі пояснення скаржника, письмові пояснення слідчого, дослідивши зміст скарги та надані документи, матеріали кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2021 за ч.1 ст.286 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.06.2021 приблизно о 00 год. 50 хв. по вул. Набережній імені Стефаника м. Івано-Франківську у місці примикання вул. Зарічна відбулось зіткнення між автомобілями марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Ремо Сцентік», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Постановою старшого слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000495 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, представник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування цієї постанови.

Так, як вбачається зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що ним встановлено відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Такий висновок слідчого ґрунтується на тому, що дорожньо-транспортна пригода трапилась у результаті необережних дій водія автомобіля марки «Рено Сценік», р.н НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який рухаючись по вул. Набережна імені Стефаника у м. Івано-Франківську, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка для нього склалась, перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам, здійснив виїзд автомобілем на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого заподіяв собі середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як зазначено Вищим антикорупційним судом в Ухвалі від 02 листопада 2023 року у справі № 991/9403/23 «… з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності».

У іншій справі за №991/10650/23 в Ухвалі від 18 грудня 2023 року Вищим антикорупційним судом зазначено наступне:

«26. Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що однією з підстав для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

27. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

28. Водночас, за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

29. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

30. Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що, зокрема, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

31. Отже, вищенаведені положення кримінального процесуального законодавства передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування. Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення».

Так, в рамках розгляду даної скарги слідчий суддя звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні слідчим вже втретє винесено постанову про його закриття.

Попередньо, ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.05.2023 року у справі № 344/8158/23 та від 01.02.2024 року у справі № 344/1662/24 вже скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 року у справі № 344/1662/24 слідчим суддею зазначено наступне:

«При дослідженні постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів, перш за все особливу увагу привертає висновок слідчого щодо встановленої ним особи водія автомобіля Ауді А6. Так, в матеріалах кримінального провадження є покази володільця автомобіля Ауді А6 ОСОБА_6 який пояснив, що він будучи в стані алкогольного сп`яніння передав керування автомобілем особі на прізвисько « ОСОБА_7 », яким виявся ОСОБА_5 .. Останній, будучи допитаний в якості свідка, факт керування заперечив. Будь-яких об`єктивних даних про те, що автомобілем в момент ДТП керувала саме ця особа, матеріали справи не містять. Тобто слідчий при встановленні особи водія взяв до уваги нічим непідтверджені покази володільця автомобіля Ауді А6, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та очевидно був зацікавлений саме в таких показах.

Тому, слідчий суддя вважає, що до показів свідка ОСОБА_6 слід ставитися критично, оскільки відсутність інших об`єктивних доказів таким показам, може свідчити тільки про неправдиві покази цієї особи з метою уникнення відповідальності.

Щодо обставин ДТП, то до уваги взяті дані експертиз щодо кутів зіткнення транспортних засобів в момент первинного контактування, проте не відомо, які дії водіїв до моменту зіткнення передували цьому. Так, за показами володільця автомобіля Ауді А6 - ОСОБА_6 , перед зіткненням автомобіль Ауді А6 потрапив в калюжу і його занесло у ліву сторону на зустрічну смугу, проте водій зміг втримати автомобіль і повернувся на свою праву смугу руху. Відповідно, при визначенні моменту початку ДТП слід брати до уваги саме цю обставину, оскільки швидкість та траєкторія заносу автомобіля Ауді А6 могла провокувати відповідне маневрування водієм «Рено Сценік». Таким чином, висновки слідчого щодо обставин ДТП, без урахування всіх його обставин, є передчасним та не об`єктивним.

За таких обставин приходжу до висновку, що слідчим в кримінальному провадженні не вчинені всі слідчі дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, що свідчить про неповноту дослідження обставин справи, та як наслідок передчасність винесення постанови про закриття провадження у справі. А тому, враховуючи вище наведене, вважаю, що оскаржувана постанова є передчасною та підлягає до скасування».

Отже, при скасуванні попередньої постанови про закриття кримінального провадження слідчим суддею було звернуто увагу органу досудового розслідування на конкретні обставини, які підлягають перевірці та з`ясуванню з прийняттям відповідного висновку.

Натомість, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що після винесення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 року у справі № 344/1662/24 жодних процесуальних чи слідчих дій не вчинялося, а лише через майже 7 місяців винесено аналогічну, в тому числі за змістом, постанову про закриття кримінального провадження.

Тих розбіжностей, на які звернуто увагу в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 року у справі № 344/1662/24, слідчим не проаналізовано та не усунуто.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим у постанові про закриття кримінального провадження повторно зроблено передчасний висновок про закриття кримінального провадження.

На думку слідчого судді, у оскаржуваній постанові від 23 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження не обґрунтовано належних підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та які спростовують покликання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 23 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000495 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1