УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що 02.02.2024 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (м.т.: НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що 25.10.2023 невстановлена особа, користуючись обліковим записом «WhatsApp» НОМЕР_2 , перебуваючи у невстановленому місці, під приводом продажу товару, шляхом зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами з карти «ПриватБанку» на банківську картку АТ«УніверсалБанк» № НОМЕР_3 . (ЖЄО №1761).

За даним фактом 02.02.2024 слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 02.02.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з заявою ОСОБА_5 встановлено, що 25.10.2023 невстановлена особа, користуючись обліковим записом «WhatsApp» НОМЕР_2 , перебуваючи у невстановленому місці, під приводом продажу колес на автомобіль військового підрозділу заявника - УАЗ, заволоділа коштами, які заявник перерахував на платіжну карту «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти на загальну суму 14308 грн.

В ході подальшого розслідування в порядку ст. 40 КПК України від управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали виконаного доручення, відповідно до яких, встановлено, що особи, які причетні до вчинення кримінального правопорушення використовують для здійснення протиправної діяльності обліковий запис соціальної мережі TikTok під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 та мессенджери «Viber», «WhatsApp», «Telegram» з номером НОМЕР_2 . Після зарахування коштів від потерпілих за купівлю товару, якого фактично в розпорядженні та користуванні учасників шахрайської схеми не має, на заздалегідь підготовлені ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , банківські карткові рахунки: № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , оформлені на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; № НОМЕР_6 , оформлений на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , - здійснюється їх подальше обготівкування особисто ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . В подальшому, більшу частину від знятої готівки, причетні особи, використовуючи платіжні термінали «EasyPay», перераховують на карткові рахунки № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , оформлені на ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 та № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , оформлені на ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після виконання всіма учасниками шахрайської схеми заздалегідь обумовлених дій - кошти, отримані від здійснення протиправної діяльності витрачаються на власні потреби.

Сторона обвинувачення вважає, що за місцем мешкання за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути виявлені вищезазначені предмети і документи.

Згідно отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 390036390, майно яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого судового рішення, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, водночас враховую, що факти, які породжують таку підозру, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення та з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування; відшукувані речі і документи мають значення для проведення об`єктивного досудового розслідування, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даному провадженні та можуть знаходитись у наведеному слідчим володінні; відомості, які містяться у відшукуваних речах (предметах, документах), можуть мати доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду; речі (предмети, документи), щодо відшукання яких надійшло клопотання знаходяться у володінні особи, вказаної у клопотанні, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тому, враховуючи обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, тобто зважаючи на необхідність збереження доказів для досудового розслідування, забезпечення неможливості їх знищення чи приховування, вважаю найбільш доцільним та ефективним способом відшукання речей і документів за даних обставин є проведення обшуку, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення та слід надати згоду на проведення обшуку, з метою вилучення предметів (речей, документів), які стосуються кримінального провадження.

В той же час, у зв`язку із наданням дозволу на здійснення обшуку з метою відшукання та вилучення лише частини речей та майна, про які зазначалося у клопотанні сторони обвинувачення, перелік яких конкретизовано слідчим суддею згідно вимог КПК України, зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи питання доцільності визначенні виконавця ухвали слідчого судді, враховую правовий висновок Касаційного кримінального суду викладений у постанові від 17 лютого 2021 року (справа №263/10353/16-к, провадження № 51-4972км20) відповідно до якого, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя не визначає конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, оскільки вказане питання перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 222, 234, 235 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчим групи слідчих та прокурорам, які приймають участь в досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000197 від 02.02.2024 року,

дозвіл на проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: знаряддя вчинення кримінального правопорушення (мобільні телефони, сім-картки, флешносії, комп`ютерна техніка), документів, які містять дані про осіб, які також можуть бути причетні до зазначеного кримінального правопорушення, їх контактних номерів телефонів, сум грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, даних банківських рахунків, на яких можуть міститься зазначені грошові кошти, безпосередньо грошові кошти, отримані злочинним шляхом.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Строк дії ухвали - до 10.09.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1