У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2024 Справа №607/14507/24 Провадження №1-кс/607/3887/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 05.06.2024 про закриття кримінального провадження №0000003 в частині, що стосується факту надання експертом Тернопільського НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 завідомо неправдивих експертних висновків в рамках розслідування кримінальної справи.

Скарга обґрунтована тим, що, на думку скаржників, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою. Зазначають, що слідчий не взяв до уваги вимоги розділу III «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 відповідно яких «Разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять відомості, - вихідні дані для вирішення поставлених питань. Документи мають бути систематизованими в хронологічному порядку (за відповідними періодами), підшитими, прошнурованими та пронумерованими. Експерт-бухгалтер може досліджувати лише ті документи, які є в справі і надані йому слідчим або судом. Якщо в основу дослідження покладена лише ксерокопія документа, то експерт має зазначити це у своєму висновку. Документ, наданий на дослідження експерту, має бути перевірений ним як з формальною боку, так і за суттю відображених у ньому операцій. Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджене наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88) для того щоб, документ мав юридичну силу і доказовість, він має містити всі передбачені обов`язкові реквізити». Всупереч «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» експертний висновок №6-352/08 від 26.05.2008, складений експертом ОСОБА_6 без дослідження первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, оскільки такі були відсутні у матеріалах кримінальної справи №1681122 у першому томі, який був наданий слідчим ОСОБА_7 для проведення експертного дослідження. Крім того, слідчий не взяв до уваги, що документи, які є в матеріалах кримінальної справи №1681122, а саме: Договір №101 від 03.07.2007; Договір №100 від 05.07.2007; Додаткова угода від 06.07.2007 року - є копіями, ніким не завірені, на час проведення експертизи експертом ОСОБА_6 в матеріалах кримінальної справи №1681122 були відсутні. Слідчий не врахував, що у розділі - «По першому питанню» наведено перекручені відомості щодо авторських прав на комп`ютерні програми. Невідповідність відомостей про Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у висновку експерта свідчить, експерт ОСОБА_6 не досліджувала Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №20231. Відмітки експерта ОСОБА_6 про дослідження даного документу - відсутні. Слідчий не врахував, що у розділі - «По третьому питанню» Абзац 2 стр.8 висновок - «Враховуючи те, що програмне забезпечення - інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») відноситься до нематеріальних активів, належить до основних фондів 4 групи ....» є завідомо неправдивим, оскільки це програмне забезпечення не є власністю ТОВ «МЕЛВІС», а відтак не є нематеріальним активом. Висновок експерта про те, що нематеріальні активи, належить до основних фондів, є завідомо неправдивим, оскільки це суперечить трактуванню цих термінів визначених ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Слідчий не врахував, що експерт ОСОБА_6 внесла у висновок експерта №6-352/08 від 26.05.2008 завідомо неправдиві відомості (абзац 2 стр.8) - «... програмне забезпечення - інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ «Мелвіс») в подальшому було передано у користування третім особам, а саме: відповідно до умов договору №101 від 03.07.2007 ТОВ «Мелвіс» зобов`язується надати програмне забезпечення «ІСУ «МЕЛВІС» Кіпрській компанії ...» Таке твердження експерта є завідомо неправдиве, оскільки відповідно до Акту прийому-передачі, який складено 03.07.2007, зазначено яке саме програмне забезпечення було інстальовано - «Програмное обеспечение - «Информационная система управления «МЕЛВИС» - обьект интелектуальной собсвтвенности ЛИЦЕНЗИАРА (Свидетельство о регистрации авторского права №20231. виданное Еосударственним департаментом интелектуальной власности 18.04.2007 г.). Слідчий не врахував, що Договором №101 від 03.07.2007 не обумовлено передачу інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», та в Акті прийому-передачі від 03.07.2007 такі відомості відсутні. Слідчий не врахував, що експерт вийшла за межі своєї компетенції здійснюючи власне тлумачення правочину, яке не відповідає волі сторін, чим порушила ст.213 ЦК України та Закон України «Про судову експертизу» №4038-ХІІ від 25.02.1994. Слідчий не врахував, що експерт ОСОБА_6 без будь-якого документального підтвердження надала завідомо неправдивий висновок, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») є не що інше як поліпшення самої ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Слідчий не врахував, що експерт ОСОБА_6 вийшла за межі своєї компетенції та повноважень, оскільки для надання такого висновку потрібно не тільки документальне підтвердження, але є безпосереднє дослідження самої ІСУ «МЕЛВІС», проте таке дослідження не відноситься до компетенції судово - бухгалтерського експерта. Крім того, слідчий не дослідив та не надав правової оцінки змісту об`єкта експертизи, який досліджувала експерт ОСОБА_6 - акту перевірки №156/23-21135193 від 17.03.2008, у якому висновки про неправомірність віднесення витрат до валових витрат за 9 місяців 2007 року суперечать відомостям наведених в тому ж самому акті. Слідчий не перевірив на достовірність відомостей наведених в акті перевірки, а саме: чи «ІСУ «МЕЛВІС» є основним фондом 4 групи ГОВ «МЕЛВІС» із врахуванням того, що в акті на стор.18 вказано, що ІСУ «МЕЛВІС» є об`єктом інтелектуальної власності ТОВ «МЕЛВІС» (Свідоцтво про реєстрацію авторського права №20231), тобто є нематеріальним активом. Слідчий не встановив причини відсутності в матеріалах перевірки інвентаризаційного опису, посилання на який вказано на стор.12 акту. Слідчий не встановив перелік документів на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про заниження ТОВ «МЕЛВІС» податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2007 року на суму 1 млн. грн. та не перевірив наявність таких документів в матеріалах перевірки. Слідчий не врахував, що в акті у таблиці даних на стор.15 за підсумками податкового періоду 2007 року підтверджено правильність віднесення ТОВ «МЕЛВІС» витрат до валових витрат: сума валових витрат за даними платника дорівнює сумі даних перевірки, відхилення становить 0 грн. Слідчий не врахував, що перевіркою встановлено, що у структурі валових витрат ТОВ «МЕЛВІС» сума витрат на поліпшення основних фондів за 2007 рік становить лише 11.8 тис. грн. Слідчий не врахував, що в акті на стор.15-16 підтверджено правильність визначення ТОВ «МЕЛВІС» суми амортизаційних відрахувань: сума амортизаційних відрахувань за даними платника дорівнює сумі даних перевірки, відхилення становить 0 грн. Слідчий не врахував, що в акті на стор. 17 підтверджено правильність визначення ТОВ «МЕЛВІС» суми податку на прибуток за 2007 рік: сума прибутку, що підлягає оподаткуванню та податкового зобов`язання за даними платника дорівнює сумі даних перевірки, відхилення становить 0 грн. Слідчий не встановив на підставі яких регістрів податкового та бухгалтерського обліку зроблено висновок про поліпшення основних фондів 4 групи, якщо в акті на стор.8 за даними перевірки вказано, що в 4 групі обліковуються лише комп`ютерна техніка та обладнання на суму 5.0 тис. грн, тобто, комп`ютерна програма «ІС`У «МЕЛВІС» в 4 групі основних фондів ТОВ «МЕЛВІС» не обліковується. Крім того на стор 9 акту перевіркою підтверджено, що у 2007 році у ТОВ «МЕЛВІС» руху основних фондів не було, а балансова вартість основних фондів станом на 31.12 2007 року становить всього 103 9 тис. грн. Відтак, слідчий не встановив: як фактично обліковується у ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерна програма «ІСУ «МЕЛВІС»; який принцип нарахування амортизаційних відрахувань на «ІСУ «МЕЛВІС»; чому в акті перевірки відсутні будь-які відомості про нематеріальні активи ТОВ «МЕЛВІС»; чому висновок ОСОБА_8 в акті перевірки (стор. 14) про поліпшення основних фондів 4 групи суперечить даним (стор.9) аналізу руху основних фондів, даним (стор.8) про наявні у ТОВ «МЕЛВІС» основні засоби та даним (стор. 15-16) про правильність визначення ТОВ «МЕЛВІС» суми амортизаційних відрахувань; чому висновок в акті перевірки (стор. 14) про поліпшення основних фондів 4 групи не підтверджений даними із регістрів податкового та бухгалтерського обліку; якими фактичними даними підтверджується висновок в акті перевірки (стор. 14) про поліпшення основних фондів 4 групи.

В судовому скаржники скаргу підтримали з підстав, викладених в скарзі.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, не надали заперечень по суті скарги, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження заслухавши пояснення скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 25.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч.ч.І, 2 ст.367, ч.2 ст.372, ч. 1 ст.383, ч.ч. 1, 2 ст.384.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 05 червня 2024 року кримінальне провадження в частині, що стосується факту надання експертом ОСОБА_6 завідомо неправдивих експертних висновків в рамках розслідування кримінальної справи №1681122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 384 КПК України закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Як слідує із постанови, у межах кримінальної справи №1681122 на підставі постанов слідчого експертом НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 проведено дві судово-бухгалтерські експертизи, за результатами яких складено висновок експерта № 6-336 від 24.05.2008 та висновок експерта 6-352 від 26.05.2008.

Відповідно до висновку експерта № 6-336 від 24.05.2008 в ході проведення експертизи експертом досліджувалися матеріали кримінальної справи № 1681122 які надійшли в одному томі, не прошиті, не пронумеровані, без опису.

В дослідній частині висновку зазначено, що експертом досліджувалися надані на дослідження матеріали, відповідно до яких зроблені висновки, викладені у дослідній частині висновку. На підставі досліджених матеріалів, відповідно до запитання викладеного у постанові слідчого, експертом зроблено висновок про документальне підтвердження заниження з боку ТОВ «Мелвіс» суми податків на прибуток в розмірі 1 млн. грн. за 9 місяців 2007 року, який донараховано згідно акта перевірки № 159/23-21135193 від 17.03.2008.

Відповідно до висновку експерта № 6-352 від 26.05.2008 експертом досліджувалися матеріали кримінальної справи №1681122 в 1 томі попередньо представлені для проведення експертизи № 6-336 від 24.05.2008.

В ході проведення дослідження експертом зроблені аналогічні висновки та відповідно до поставлених слідчим запитань зазначено що підтверджується документально зазначене в акті перевірки за період від 13.05.2008 заниження об`єкта оподаткування ТОВ «МЕЛВІС» за період 01.01.2005 по 31.12.2007 і донарахування до сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету. Віднесення ТОВ «МЕЛВІС» на валові витрати 3-го кварталу 2007 року вартості робіт, сплачених ПП ОСОБА_3 , за (створення) обробку програмного забезпечення - Інтегрованого модуля згідно договору /° 100 не відповідає приписам пп. 5.4.2 п. 5.4. ст.5 Закону країни «Про оподаткування прибутку підприємств».

Під час допитів та одночасних допитів із ОСОБА_3 ОСОБА_4 , експерт ОСОБА_6 вказала, що експертизи вона проводила на підставі дослідження наданих їй слідством матеріалів кримінальної справи. При цьому у неї не було необхідності досліджувати усі первинні фінансово-бухгалтерські документи ТОВ «МЕЛВІС», оскільки перед експертом для вирішення стояло питання лише по одному факту.

Відповідно до вироку суду від 31.05.2016 судом не взято до уваги висновок експертизи № 6-336/08 від 24.05.2008 у зв`язку з тим, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 08.04.2008 призначення і проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «МЕЛВІС», результати якої зафіксовано в Акті від 17.03.2008 визнано такими, що порушують вимоги Закону України «Про державну податкову службу», а відтак було призначено проведення позапланової перевірки ТОВ «МЕЛВІС» в інший період.

Відповідно до висновку службового розслідування від 10.06.2014, проведеного НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області на підставі листа старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 від 23.05.2014 № 17/659, порушень нормативних документів, які визначають порядок прийому, реєстрації, виконання та видачі матеріалів експертиз під час проведення судово-бухгалтерських експертиз у кримінальній справі № 168 допущено не було. Водночас з`ясовано, що під час виконання експертиз від 24.05.2008 № 6-336/08 та від 26.05.2008 № 6-352/08 експертом ОСОБА_6 були допущені незначні механічні помили і стилістичні неточності при викладенні та під час набору тексту, які на суть висновку вплинути не могли.

Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 284 КПК України визначені підстави закриття кримінального провадження. Однією із них є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору (частина шоста статті 284 КПК України).

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в частині першій статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини п`ятої статті 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно статті 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно частиною першою статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходив з того, що за результатами проведеного досудового розслідування у висновках експерта ОСОБА_6 № 6-336/08 від 24.05.2008 та № 6-352/08 від 26.08.2008 не встановлено складу кримінального правопорушення, доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_10 щодо надання ОСОБА_6 завідомо неправдивого висновку експерта у кримінальній справі № 1681122 в ході досудового розслідування не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є передчасною, прийнята без урахуванням всіх обставин справи.

Слідчий суддя звертає увагу, що з комплектного аналізу статті 110 КПК України та одного із основоположних принципів кримінального процесуального законодавства, а саме верховенство права, вбачається, що постанова слідчого має бути мотивованою, тобто її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, котрі підтверджуються матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть питання, яке порушеного заявником. Також у ній мають міститись відповіді на усі поставлені ним питання, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу та формою реалізації принципу правової визначеності, як елементу верховенства права.

Всупереч вищевказаним вимогам, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим не було дотримано вимоги статті 110 КПК України щодо належної мотивації закриття провадження.

Слідчий обмежився лише вибірковим описом проведених у даному кримінальному провадженні слідчих та процесуальних дій та посиланням на пункт 2 частини першої статті 284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження, як встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, в той час як повинен був у мотивувальній частині постанови належним чином викласти мотиви прийняття такого рішення, на підставі оцінки яких доказів він дійшов такого переконання, а також викласти зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови тощо.

Так, як видно із скарги, обґрунтовуючи наявність складу кримінального правопорушення, останні покликаються, серед іншого на такі факти:

- проведення всупереч п. 3.3 розділу III «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 відповідно яких «Разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять відомості, - вихідні дані для вирішення поставлених питань. Документи мають бути систематизованими в хронологічному порядку (за відповідними періодами), підшитими, прошнурованими та пронумерованими. Водночас у висновку експерта не зазначено перелік документів, які ним досліджувалися, а навпаки, зазначено, що вони не прошиті і не пронумеровані;

- у розділі - «По першому питанню» наведено перекручені відомості щодо авторських прав на комп`ютерні програми. Невідповідність відомостей про Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у висновку експерта свідчить, експерт ОСОБА_6 не досліджувала Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №20231. Відмітки експерта ОСОБА_6 про дослідження даного документу - відсутні.

- у розділі - «По третьому питанню» Абзац 2 стр.8 висновок - «Враховуючи те, що програмне забезпечення - інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ «Мелвіс») відноситься до нематеріальних активів, належить до основних фондів 4 групи ....» є завідомо неправдивим, оскільки це програмне забезпечення не є власністю ТОВ «МЕЛВІС», а відтак не є нематеріальним активом. Висновок експерта про те, що нематеріальні активи, належить до основних фондів, є завідомо неправдивим, оскільки не суперечить трактуванню цих термінів визначених ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Слідчий не врахував, що експерт ОСОБА_6 внесла у висновок експерта №6-352/08 від 26.05.2008 року завідомо неправдиві відомості (абзац 2 стр.8) - «... програмне забезпечення - інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ «Мелвіс») в подальшому було передано у користування третім особам, а саме: відповідно до умов договору №101 від 03.07.2007 року ТОВ «Мелвіс» зобов`язується надати програмне забезпечення «ІСУ «МЕЛВІС» Кіпрській компанії ...» Таке твердження експерта є завідомо неправдиве, оскільки відповідно до Акту прийому-передачі, який складено 03.07.2007, зазначено яке саме програмне забезпечення було інстальовано - «Програмное обеспечение - «Информационная система управления «МЕЛВИС» - обьект интелектуальной собсвтвенности ЛИЦЕНЗИАРА (Свидетельство о регистрации авторского права №20231. виданное Еосударственним департаментом интелектуальной власности 18.04.2007 г.).

- договором №101 від 03.07.2007 не обумовлено передачу інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», та в Акті прийому-передачі від 03.07.2007 такі відомості відсутні.

- експерт вийшла за межі своєї компетенції здійснюючи власне тлумачення правочину, яке не відповідає волі сторін, чим порушила ст.213 ЦК України та Закон України «Про судову експертизу» №4038-ХІІ від 25.02.1994 року.

- експерт ОСОБА_6 без будь-якого документального підтвердження надала завідомо неправдивий висновок, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрований модуль для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» (ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») є не що інше як поліпшення самої ІСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Експерт ОСОБА_6 вийшла за межі своєї компетенції та повноважень, оскільки для надання такого висновку потрібно не тільки документальне підтвердження, але є безпосереднє дослідження самої ІСУ «МЕЛВІС», проте таке дослідження не відноситься до компетенції судово - бухгалтерського експерта.

Разом з тим, в оскарженій постанові слідчим жодним чином не надано відповіді на вказані питання, які є вагомими та доречними. При цьому, слідчим не вказано мотивів, чому він відхилив такі доводи скаржників.

Саме лише покликання слідчого в оскарженій постанові на акт службового розслідування та листів заступника начальника СВ ПМ ДПА в Тернопільській області від 13.05.2008 та від 2.05.2008 не є достатніми мотивами для висновків слідчого без оцінки доказів в їх сукупності, зокрема, тверджень, які зазначені в скарзі.

Скаржник неодноразово звертав увагу органів досудового розслідування, з покликанням на відповідні норми податкового законодавства, на те, чому він вважає висновки експерта незаконним, однак, в оскаржуваній постанові немає жодного аналізу законності висновків експерта під час складання висновку експертизи на предмет відповідності дій вимогам чинного законодавства, спростування чи підтвердження доводів скаржника, які він неодноразово, послідовно вказує у своїх скаргах.

Вказані обставини, на думку слідчого судді, беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що слідчим при проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не в повній мірі виконано вимоги статті 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити його обставини, що призвело до передчасного винесення постави про закриття кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 05.06.2024 про закриття кримінального провадження №000003 від 25.02.2013 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 38, 40-1, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 05.06.2024 про закриття кримінального провадження №000003 від 25.02.2013.

Направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1