Провадження №11-кп/801/940/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000317, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

-09.11.2000 Ленінським районним судом міста Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (трьох) років позбавлення волі;

-10.06.2004 Ленінським районним судом міста Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-28.12.2007 Замостянським районним судом міста Вінниці за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-28.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі, звільнений 19.04.2019 умовно достроково з невідбутим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців 17 (сімнадцять) днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2014 та остаточне покарання призначено у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 06.09.2020 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 12089 (дванадцять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 96 копійок.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що 06.09.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 розпивали алкогольні напої. Після вживання спиртного ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 лягли спати, а ОСОБА_12 вийшов з будинку, де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 , який проживав в присадибному будинку за вищезазначеною адресою, з яким почали розмовляти на побутові теми. Під час розмови між ними виникла словесна суперечка, яка переросла у взаємні образи та висловлювання нецензурними словами, під час якої ОСОБА_12 вирішив її припинити та зайшов назад до будинку аби завершити розмову.

В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 та з цією метою ОСОБА_7 зайшов вслід за ОСОБА_12 до однієї з кімнат будинку, взяв до правої руки кухонний ніж, який лежав поруч на столі, з довжиною леза 14,3 см., діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс ним один удар в область життєво-важливого органу людини, а саме серця ОСОБА_12 , чим спричинив тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, від якого останній помер на місці події.

Відповідно до висновку експерта № 829 від 24.11.2020 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлена проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, яка виникла від дії предмету (поперечний переріз 1,7 - 1,9 см., довжиною близько 13 см.), що має колюче-ріжучі властивості (можливо типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, що ускладнилась тампонадою серця кров`ю. Між проникаючою колото-різаною раною передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця та смертю ОСОБА_12 є причинний зв`язок. Також, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 були виявлені синці та садна на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмета, належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Всі вище вказані тілесні ушкодження виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виникли незадовго до настання смерті, можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 06.09.2020 (в період між 15:00 - 16:00 год.). Враховуючи наявні судово-медичні дані, ОСОБА_12 на момент отримання проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця перебував у вертикальному або близькому до вертикального положенні і удар був нанесений в напрямку спереду назад дещо знизу вверх. Смерть ОСОБА_12 настала в короткий проміжок часу, який міг вимірюватись хвилинами, після спричинення йому колото-різаного поранення грудей. У вказаний проміжок часу ОСОБА_12 міг, до настання загрозливих для життя явищ, зумовлених наростання тампонади серця кров`ю, здійснювати активні фізичні дії. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,0 о/оо. Це свідчить про те, що на момент настання смерті він був в сильному алкогольному сп`янінні.

В подальшому, ОСОБА_7 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , не бажаючи бути викритим зник з місця події.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить змінити кваліфікацію дій обвинуваченого на ст. 119 КК України (вбивство через необережність) та призначити покарання в межах санкції цієї статті закону про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в основу обвинувального вироку поклав показання свідків, які не були безпосередніми очевидцями злочину, натомість не перевірив належним чином показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, зокрема ненавмисному вбивсті.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та просить зменшити покарання врахувавши визнання вини та вік.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг з підстав, вкладених в них та просили задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту вважаючи вирок суду законним та обгрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені норми закону судом дотримані та висновки про доведеність вини обвинуваченого у навмисному вбивсті належним чином умотивовані.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

На відміну від умисного вбивства, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Як установлено місцевим судом, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що під часописуваних подій в кімнаті будинку перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які вживали спиртні напої. Йому також запропонували випити з ними та він вирішив порізати куплену ним ковбасу. Коли він нарізав ковбасу то почув, що до нього ззаду хтось підходить, він розвернувся з ножем у руці та в цей час ОСОБА_12 впав на нього та наткнувся на ніж передньою частиною тіла. Йому здається, що поранення прийшлося в живіт ОСОБА_12 . Він не хотів настання смерті ОСОБА_12 та дуже шкодує, що так сталося.

З показань свідка ОСОБА_9 установлено, що під час перебування у будинку потерпілого разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вони вечеряли та вживали спиртне. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 та приєднався до них. Під час того, як вони сиділи, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 напружено спілкувались між собою. Також ОСОБА_12 разом з ОСОБА_7 виходили з будинку та на вулиці в них був якийсь конфлікт, з якого приводу він не знає. Після того ОСОБА_12 повернувся до будинку, в нього була розбита губа. До приходу ОСОБА_7 ніяких конфліктів між присутніми не було. Посидівши ще якийсь час, він з дружиною пішли до своєї кімнати відпочивати, а ОСОБА_7 з ОСОБА_12 залишились та розмовляли. Через деякий час він почув, як ОСОБА_10 кричить йому, щоб він викликав швидку. Він вийшов зі своєї кімнати, побачив як вибігає з кімнати ОСОБА_7 , а в ОСОБА_12 йде кров. Він не бачив як ОСОБА_7 наносив удар ножем ОСОБА_12 . За день до вбивства ОСОБА_12 між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 був конфлікт та бійка через те, що ОСОБА_7 змусив ОСОБА_12 взяти кредит.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим та загиблим знайома. На той час вона проживала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . З ними також проживав ОСОБА_10 06.09.2020 вона, її цивільний чоловік ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 разом сіли обідати та випивати. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 . Під час того, як вони всі сиділи в будинку, ніяких сварок та конфліктів між ними всіма не було, однак ОСОБА_12 разом з ОСОБА_7 виходили з будинку та спілкувалися на підвищенних тонах, але вона не знає, з якого приводу в них була розмова. До приходу ОСОБА_7 ніяких конфліктів між присутніми не було та в ОСОБА_12 вона ніяких тілесних ушкоджень не бачила. Вона не чула, щоб ОСОБА_7 висловлював ОСОБА_12 якісь погрози. Посидівши ще трохи, вона з ОСОБА_9 пішли до своєї кімнати та вона заснула. Через деякий час вона прокинулася та побачила як ОСОБА_7 виходить з кімнати, а ОСОБА_10 в цей час кричить до її чоловіка ОСОБА_9 щоб він викликав швидку. Вона з чоловіком відразу вийшли зі своєї кімнати та вона побачила, що ОСОБА_12 нахилившись стоїть та з нього тече кров. Чоловік відразу викликав швидку, а вона побігла зустрічати лікарів. Коли приїхала швидка, вона до хати вже не заходила, а сиділа на вулиці на лавочці. Коли лікарі вийшли з хати, сказали, що ОСОБА_12 помер.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, 06.09.2020 він, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебували вдома та вживали спиртні напої. Через деякий час до них прийшов ОСОБА_7 . На момент приходу ОСОБА_7 до них, вони випили приблизно 0,5 л горілки на чотирьох. ОСОБА_12 з ОСОБА_7 виходили разом з будинку та він чув, як між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , біля вхідних дверей хати, була сварка із-за грошей. Приблизно через 15 хвилин до будику повернувся ОСОБА_12 . Він був один, без ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_11 з ОСОБА_9 пішли спати в свою кімнату, а він ліг спати на дивані в тій же кімнаті, де вони сиділи. ОСОБА_12 в цей час сидів біля нього на стільці та читав газету. Прокинувся він від того, що ОСОБА_12 впав на нього та він побачив на ОСОБА_12 кров, після чого почав кричати, щоб викликали швидку. Коли ОСОБА_12 впав на нього, то ще був живий, однак нічого не говорив. Він не чув, щоб ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_12 та не бачив, як ОСОБА_7 наносив удар ножем ОСОБА_12 . До приходу ОСОБА_7 між ними ніяких бійок не було.

З-поміж іншого, судом досліджено висновок судово-медичної експертизи № 829 від 07.09.2020 - 24.11.2020, якою встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 була виявлена проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, яка виникла від дії предмету (поперечний переріз 1,7 - 1,9 см., довжиною близько 13 см.), що має колюче-ріжучі властивості (можливо типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, що ускладнилась тампонадою серця кров`ю. Між проникаючою колото-різаною раною передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця та смертю ОСОБА_12 є причинний зв`язок. Також при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 були виявлені синці та садна на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмета, належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Всі вище вказані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті, можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 06.09.2020 (в період між 15:00 - 16:00 год.). Враховуючи наявні судово-медичні дані, ОСОБА_12 на момент отримання проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця перебував у вертикальному або близькому до вертикального положенні і удар був нанесений в напрямку спереду назад дещо знизу вверх. Смерть ОСОБА_12 настала в короткий проміжок часу, який міг вимірюватись хвилинами, після спричинення йому колото-різаного поранення грудей. У вказаний проміжок часу ОСОБА_12 міг, до настання загрозливих для життя явищ, зумовлених наростання тампонади серця кров`ю, здійснювати активні фізичні дії. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,0 о/оо. Це свідчить про те, що на момент настання смерті він був в сильному алкогольному сп`янінні.

В ході судового розгляду також було призначено додаткову судово-медичну експертизу та з висновку № 78-К від 01.09.2023 - 16.01.2024 вбачається, що згідно висновку експерта № 829 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 07.09.2020 була виявлена проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, яка виникла від дії предмету предметів (поперечний переріз 1,7 - 1,9 см., довжиною близько 13 см.), що має колюче-ріжучі властивості (можливо типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, що ускладнилась тампонадою серця кров`ю. Між проникаючою колото-різаною раною передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця та смертю ОСОБА_12 є причинний зв`язок. Також при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 були виявлені синці та садна на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмета, належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Всі вище вказані тілесні ушкодження виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виникли незадовго до настання смерті, можливо в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 06.09.2020 (в період між 15:00 год. - 16:00 год.). Характер і локалізація виявленої при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, свідчать про те, що лінійник травмуючого предмету був розташований в горизонтальній площині, в момент нанесення ушкодження, а травмуюча дія була спрямована в напрямку спереду назад та дещо знизу вверх від чого утворився раневий канал довжиною близько 13 см. Вказане виключає можливість утворення даного ушкодження за обставин, на які вказує ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 сидів біля столу на дивані, а він стояв біля столу, спиною до потерпілого та нарізав ножем на столі ковбасу. Почувши, що ОСОБА_12 піднімається з дивана, він розвернувся з ножем у руці до ОСОБА_12 в цей час ОСОБА_12 похилився вперед та наткнувся на ніж передньою частиною тіла).

Окрім того допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснив, що він проводив дві судово-медичні експертизи відносно ОСОБА_12 . Перша судово-медична експертиза трупа ОСОБА_12 проводилась 07.09.2020 - 24.11.2020 № 829. Під час проведення даної експертизи він враховував дані судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 та приймав до уваги результати лабораторних експертиз. Матеріали кримінального провадження йому не надавались. В ОСОБА_12 була виявлена колото-різана рана передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, що ускладнилась тампонадою серця кров`ю. По наявності рани, напрямку рани та її властивостям, він прийшов до висновку, що ОСОБА_12 був нанесений удар предметом, що має колюче-ріжучі властивості. Колото-різана рана відрізняється від різаної рани тим, що у колото-різаної рани є глибина, яка відрізняється від ширини, тому нанести її іншим чином, а саме без прикладання сили (удару), неможливо. ОСОБА_12 була нанесена смертельна рана, після спричинення якої смерть настала в короткий проміжок часу, а саме декілька хвилин. При проведенні даної експертизи, такі обставини, як падіння ОСОБА_12 на ніж, ним не досліджувалися. Також, ним була проведена додаткова судово-медична експертиза № 78-К від 01.09.2023 - 16.01.2024. Під час проведення додаткової експертизи він досліджував матеріали кримінального провадження, що включають його попередній висновок № 829. Врахувавши всі надані йому дані, він дійшов висновку, що характер і локалізація виявленої при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця, свідчать про те, що лінійник травмуючого предмету був розташований в горизонтальній площині, в момент нанесення ушкодження, а травмуюча дія була спрямована в напрямку спереду назад та дещо знизу вверх від чого утворився раневий канал довжиною близько 13 см. Вказане виключає можливість утворення даного ушкодження за обставин, на які вказує обвинувачений, а саме, що ОСОБА_7 стояв біля столу, спиною до потерпілого та почувши, що ОСОБА_12 піднімається з дивана, розвернувся з ножем у руці до ОСОБА_12 та в цей час ОСОБА_12 похилився вперед та наткнувся на ніж передньою частиною тіла. Надані ним висновоки підтримує в повному обсязі. Також зазначив, що у висновках експертиз зазначено, якими саме нормативними актами він керувався при проведенні експертиз, всі нормативні документи, якими він керувався, були діючими. Під час проведення додаткової експертизи інформація була взята комплексно, в тому числі і з попередньої експертизи. Під час проведення додаткової експертизи експерт зобов`язаний дослідити попередній висновок експерта. Кожна із експертиз доповнює одна другу та протиріч між ними немає.

Таким чином, врахувавши усі встановлені обставини справи, зокрема, характер та спосіб дій обвинуваченого, локалізацію та характер тілесних ушкоджень, спрямованість та силу нанесеного удару, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність у ОСОБА_7 умислу саме на заподіяння смерті потерпілому, а тому його дії за ч. 1ст. 115 КК України кваліфіковано вірно.

Також доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд також вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як убачається з вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України в межах санкції частини статті суд врахував тяжкість злочину (особливо тяжкий злочину), непоправні наслідки у вигляді смерті потерпілого, наявність непогашених судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів, негативну характеристику за місцем проживання.

Окрім цього за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, місцевим судом установлено обставину, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України його обтяжує - рецидив злочинів.

Такі дані про особу винного у сукупності зі встановленими обставинами вчинення кримінального правопорушення дають підстави стверджувати, що призначене місцевим судом покарання наближеному до середнього розміру, установленого санкцією частини статті про кримінальну відповідальність (дванадцять років) є справедливим та при цьому необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання винного, попередження вчинення ним інших злочинів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000317, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: