УХВАЛА

Іменем України

11.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене слідчою СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0003469, зареєстрованого 07.11.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням, в якому послалася на те, що 06.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції Управління превентивної діяльності поблизу військового шпиталю зупинено автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при огляді якого у багажнику автомобіля виявлено 33 пластикових пляшок ємністю по 6 літрів кожна з вмістом невідомої речовини з різким запахом спирту, які ОСОБА_5 перевозив з метою збуту, не маючи при цьому будь-яких дозвільних документів.

06.11.2024 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , був оглянутий розташований на відкритій ділянці місцевості транспортний засіб «Mercedes-Benz» моделі «420» у кузові сірого кольору 1996 року, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При візуальному огляді транспортного засобу у багажному відділенні автомобіля виявлено 33 пляшки об`ємом близько 6 літрів з невідомою прозорою речовиною. За результатом проведення огляду вказаний транспортний засіб з наявними у багажному відділенні пластиковими ємностями об`ємом 6 літрів кожна вилучений та направлений для зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

За даним фактом 07.11.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 0003469 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 204 КК України.

Будучи допитаним як свідок ОСОБА_5 від дачі будь-яких показів відмовився, керуючись ст. 63 Конституції України.

Посилаючись на положення ст. 98, 170 КПК України, завдання арешту майна, необхідність одержання у подальшому відповідних висновків експертиз, слідча за погодженням із прокурором просить накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz» моделі «420» у кузові сірого кольору 1996 року, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , в багажному відділенні якого знаходяться 33 бутлі по 6 літрів з невідомою прозорою речовиною з різким запахом, схожим на спирт.

Слідча в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує.

Власник (володілець) майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся відповідно до положень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0003469 від 07.11.2024, Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом виявлення у багажнику автомобіля марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , 33 пластикових пляшок ємністю по 6 літрів кожна з вмістом невідомої речовини із різким запахом спирту, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України.

Постановою слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 07.11.2024 року вилучений в ході огляду місця події 06.11.2024 року автомобіль «Mercedes-Benz» моделі «420» у кузові сірого кольору 1996 року, д.н.з. НОМЕР_1 , в багажному відділенні якого знаходяться 33 бутлі по 6 літрів з невідомою прозорою речовиною з різким запахом, схожим на спирт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею звернуто увагу на відсутність доказів вилучення власне згаданих 33 бутлів безпосередньо із багажного відділення автомобіля.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, котра може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи на вимоги ст. 131-132, 170-173 КПК України, та оскільки вказаний у клопотанні транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом у межах кримінального провадження № 0003469 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучений автомобіль, у багажнику якого під час огляду місця події виявлено 33 пластикових пляшок ємністю по 6 літрів кожна з вмістом невідомої речовини з різким запахом спирту, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження. На переконання слідчого судді, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Окремо слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що арешт майна є тимчасовим заходом та після проведення певних (процесуальних) слідчих дій, наприклад експертних досліджень, власник (володілець) майна не позбавлений права ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України, навівши докази відсутності потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, завдання кримінального провадження та мету арешту майна, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz» моделі «420» у кузові сірого кольору 1996 року, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , в багажному відділенні якого знаходяться 33 бутлі по 6 літрів з невідомою прозорою речовиною з різким запахом, схожим на спирт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1