Справа № 464/3766/24
пр.№ 1-кп/464/405/24
УХВАЛА

23 серпня 2024 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, а саме: мобільного телефону «Xiaomi» чорного кольору з сімкартою НОМЕР_1 , та мобільного телефону «Xiaomi» білого кольору з сімкартою НОМЕР_2 , вилучених в ході особистого обшуку затриманого 25.01.2024. Клопотання мотивував ти, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.01.2024 накладеного арешт на вищевказані мобільні телефони, належні на праві власності ОСОБА_5 та вилучені в останнього в ході особистого обшуку 25.01.2024, які він добровільно надав посадовим особам органу досудового розслідування. Як видно з клопотанням слідчого про арешт майна, основними доводами доцільності застосування арешту було забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також запобігання можливості пошкодження, зникнення, втрати, знищення чи відчуження речових доказів у кримінальному провадженні. Станом на цей час вищевказані ризики не є актуальними, оскільки зазначені телефони повністю досліджені відповідними спеціалістами, а ОСОБА_5 повністю сприяв об`єктивному досудовому розслідуванню.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що вказані у клопотанні мобільні телефони визнані речовими доказами, які необхідно дослідити в судовому порядку.

Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.01.2024 накладено арешт у кримінальному провадженні №0000003 від 03.01.2024 на майно, вилучене 25.01.2024 під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , зокрема, телефон марки «Xiaomi» чорного кольору з сімкартою НОМЕР_1 , телефон марки «Xiaomi» білого кольору з сімкартою НОМЕР_2 .

На час розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні судовий розгляд не розпочався та вищевказані речові докази, на які накладено арешт в ході досудового розслідування та відповідні таким протоколи слідчих дій, судом не досліджені.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 1, 3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наведене, на час розгляду клопотання достатніх підстав для скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не встановлено, оскільки арешт накладено обґрунтовано та, зважаючи на стадію розгляду кримінального провадження, достатніх підстав для його скасування не встановлено.

У зв`язку з цим, у зад оволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 170 174 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали складено 27.08.2024.

Головуючий ОСОБА_6