Справа № 305/1740/18
Провадження по справі 1-кп/305/36/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.05.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кваси, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, в даний час працівник Ясінянського ДЛМГ, одруженого, 1 н/л дитина на утриманні, в/зобов`язаного, не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що відділом Державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в особі старшого державного виконавця ОСОБА_5 14.02.2015 відкрито виконавче провадження № 46512953 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Рахівським районним судом 06.10.2014 у справі № 305/773/14-ц про стягнення з ОСОБА_9 (Боржник) на користь TOB «Кредитні ініціативи» (Стягувач) заборгованості за кредитним договором № 791 на загальну суму 169 968,52 грн боргу та судового збору в розмірі 1 699,69 грн.

Під час виконання, 10.06.2015 накладено арешт на майно боржника, а саме на нежитлову будівлю складу та навісу загальною площею 460,9 кв. м за адресою АДРЕСА_2 , про що того ж дня було складено відповідний акт опису й арешту майна.

З метою реалізації арештованої будівлі 08.09.2015 пакет документів передано відділом ДВС Рахівського районного управління юстиції до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, для проведення електронних торгів Державним підприємством «Сетам».

Організатором торгів ДП «Сетам» 17.12.2015 в системі електронних торгів арештованим майном проведено електронні торги з продажу зазначеного майна, про що того ж дня складено відповідний протокол № 134852, відповідно до якого лот за реєстраційним номером НОМЕР_1 під назвою « ОСОБА_10 будівля складу та навісу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 460,9 кв.м, проданий переможцю торгів ОСОБА_11 .

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, згідно з наказом начальника Головного управління юстиції у Закарпатській області № 1250/4 від 09.10.2013, будучи державним службовцем 7 категорії, представником влади, тобто службовою особою, уповноваженою на здійснення примусового виконання рішень судів, забезпечення неупередженого, своєчасного, повного вчинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях, 04 січня 2016 року в місті Рахів, Закарпатської області, за місцем своєї роботи у АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, вніс до складеного ним офіційного документа - акту про реалізацію предмета іпотеки (про проведення електронних торгів) від 04.01.2016 завідомо неправдиві відомості про те, що нібито разом із нежитловою будівлею складу та навісу загальною площею 460,90 кв.м, належної ОСОБА_9 , у АДРЕСА_2 , покупцем ОСОБА_12 придбано і навіс площею 498,21 кв.м, в той час, коли насправді такий навіс предметом торгів не був.

Згідно з висновком експертизи №25/17 від 22 липня 2017 вартість зазначеного навісу становить 239 тис. 800 грн, а тому інтересам власника майна завдано тяжких наслідків на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 , в цій частині кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою, тобто умисне, з метою одержаним неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки та за ч. 1 ст. 366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Прокурор ОСОБА_4 в судових дебатах, підтримав пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення посилаючись на обставини викладені в обвинувальному акті та просив суд обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 364 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах ДВС на три роки, за ч. 1 ст. 366 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах ДВС на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_5 5 років і 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах ДВС на 3 роки. Заявлений позов просив задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 50 тисяч гривень цивільного позову. Арешт накладений на нежитлову будівлю скасувати.

Адвокат ОСОБА_6 у судових дебатах посилався на те, що досудовим слідством та під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність складу злочинів у діях ОСОБА_5 . Вказав, що досліджені в ході судового слідства докази не тільки не підтверджують, а навпаки спростовують вину ОСОБА_5 . З цих підстав, просив виправдати ОСОБА_5 в пред`явлених йому в обвинувачення кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явлених йому обвинуваченнях за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України заперечив. В ході пояснивши таке.

Як старший державний виконавець Рахівського районного управління юстиції станом на 14.02.2015 року отримав на примусове виконання виконавчий лист виданий Рахівським районним судом Закарпатської області 06.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 791 на загальну суму 169968,52 грн боргу та судового збору в розмірі 1 699,69 грн. З цих підстав наклав арешт на майно боржника - нежитлову будівлю складу з навісом 460,9 кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_2 , склавши 10.06.2015 року акт опису й арешту майна. З метою реалізації майна передав пакет документів до вищестоящого управління для проведення електронних торгів Державним підприємством «Сетам», яким 17.12.2015 року проведено електронні торги, про що складено протокол № 134852, до якого лот № 111185 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 , 9 кв. м, за адресою АДРЕСА_2 , продана переможцю торгів - ОСОБА_11 . Вказує, що майновий об`єкт продавався в комплексі - склад з навісом, продаж вчиняв ДП «Сетам», в акті помилково вказав більшу площу.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду.

Після завершення кар`єри звільнився з посади директора та став займатися підприємницькою діяльністю. Дружина ОСОБА_13 мала борг за кредитом, а тому виконавча служба наклала арешт на її майно - нежитлову будівлю на навіс, який «Сетам» продало ОСОБА_14 загальною площею 460, 9 кв. м. Однак в акті про реалізацію майна, ОСОБА_5 вказав, що нібито разом з нежитловою будівлею - складу і навісу 460,9 кв. м. було продано інший навіс площею 498, 21 кв. м, в той час такий навіс предметом торгів не був. Вартість навісу становить 239800 грн тому просив засудити ОСОБА_5 та стягнути з нього на його користь суму завданої шкоди на вказану суму. Всі документи на будівлю були оформлені на дружину. Уточнив, що навіс був тільки один, інших навісів не було у тому числі тимчасової споруди.

Свідок ОСОБА_12 допитаний в ході судового слідства, надав такі покази.

Маючи потребу, на електронних торгах виграв нежитлове приміщення складу та навісу у АДРЕСА_2 . Всі параметри вказані в технічній документації. Жодної домовленості між ним та ОСОБА_5 не було. Придбане ним майно відповідає технічній документації, вважає, що жодної вини ОСОБА_5 немає.

Свідок ОСОБА_15 показав суду. На час продажу об`єкта, був навіс та нежитлова будівля іншого майна не було. Навіс мав розмір десь 6х10. Був свідком, коли це майно продавали у 2006 році дружині потерпілого з іншими документами не знайомий.

Свідок ОСОБА_16 показав суду.

В інвентарній справі стоїть його підпис, а чому в БТІ не має архівної справи не знає. Всі дані мали бути внесені в реєстр, обмір не вчиняли, а взяли дані із виборки, навіс є спорудою капітальною, інших навісів не було.

Інших свідків суд не допитував з підстав неявки таких в суд.

Згідно зі свідоцтвом про смерть потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Правонаступників чи інших осіб не було залучено з підстав відсутності клопотань чи заяв.

Жоден з допитаних в ході судового слідства свідків не підтвердили, що саме ОСОБА_5 причетний до скоєння пред`явлених йому в обвинувачення злочинів.

Надані суду письмові докази судом досліджено в повному обсязі.

Так, згідно з договором купівлі-продажу від 05.09.2006 року, ТОВ «Нубіус Хунгарія» продало, а ОСОБА_9 придбала у АДРЕСА_2 , нежитлову будівлю складу та навісу площею 460, 9 кв.м.

Згідно з технічним описом навісу, він розміщений на земельній ділянці розміром 9,50х5,20 м. загальною площею 49.08 м, що відповідає ситуаційному плану.

Так, відповідно до іпотечного договору № 490/791 від 05.12.2006 року ОСОБА_9 отримала кредит заставивши в іпотеку квартиру та нежитлову будівлю складу та навіс 460, 9 кв.м.

Актом опису й арешту майна від 10.06.2015 року вказане майно описано - в частині окрім квартири.

Актом про реалізацію предмета іпотеки (проведення публічних торгів) від 04.01.2016 року (номер лота 111185), обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 вказав про продаж навісу площею 498,21 кв.м.

Однак ситуаційний план, технічний опис, свідчить про те, що нежитлова будівля складу та навісу має загальну площу 460, 9 кв.м.

Саме такою кількістю майна (460,9 кв. м) володіла ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу № 4/446 посвідченого 05.09.2006 року державним нотаріусом Рахівської державної нотконтори, згідно з яким було придбано нежитлові приміщення від ТОВ «Нубіус Хунгарія», тобто складу та навісу за адресою м. Рахів, вул. Партизанська, № 108 «а».

Протоколом проведення електронних торгів № 113852, будівля складу та навісу, за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 460,9 кв. м. (навіс згідно з характеристикою технічного паспорту - 49,08 кв.м, помилково зазначений як 498, 21 кв.м.), що є явною опискою.

Суд звертає увагу, що цей акт про реалізацію предмета іпотеки (про проведення електронних торгів), набув статусу офіційного документа, тільки після затвердження такого начальником відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, який як безпосередній начальник старшого державного виконавця ОСОБА_5 повинен був контролювати дії останнього, відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент цих правовідносин) та посадової інструкції начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області, чого дотримано не було, хоча в обов`язок начальника ходила перевірка вихідних даних, зазначених у акті (Т.1 а.с. 112);

У свідоцтві про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) виданого 05.01.2016 року саме з підстав проведення електронних торгів та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 04.01.2016 року, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції - ОСОБА_17 , нотаріус 04.01.2016 посвідчила належність на праві власності майна: нежитлової будівлі складу та навісу, за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 460, 9 кв.м. і навісу загальною площею 498, 21 кв. м.

З досліджених судом доказів, наданих стороною обвинувачення, вбачається таке.

Договір купівлі-продажу від 05.09.2006 року про продаж ТзОВ «Нубіус Хунгарія» нежитлової будівлі та навісу площею 460,9 кв.м. посвідчувався нотаріусом ОСОБА_18 , а не нотаріусом ОСОБА_19 , як це вказано у свідоцтві, у якому невідомо з яких підстав вказано і навіс загальною площею 498,21 кв.м, в той час коли такого навісу апріорі з такою площею не існувало, і такий навіс не був предметом реалізації ніколи.

Згідно з договором купівлі-продажу від 05.09.2006 року об`єктом продажу є майно, зареєстроване в Рахівському БТІ 17.02.2005 року в книзі № 1 (буд.) номер запису 570 реєстраційний номер 9832127, загальна площа якого становить 460,9 кв.м. Все інше є непідтверджене.

Наведене підтверджується також повідомленням директора КП БТІ ОСОБА_20 від 12.02.2018 року, яка вказала, що за адресою АДРЕСА_2 , у БТІ зареєстровано будівлю складу та навісу - 460,9 кв.м за ОСОБА_9 , на підставі вищенаведеного договору купівлі-продажу № 2/446 від 05.08.2002 року. Інших будівель та споруд за даною адресою у КП БТІ не зареєстровано.

Натомість має місце реєстрація будівель за сусідньою адресою АДРЕСА_2 (без зазначення букви а), однак суд не досліджує ці об`єкти, які не є предметом пред`явленого обвинувачення.

Наданий суду технічний паспорт напіввідкритого цеху по переробці деревини у АДРЕСА_2 , виданий був на ім`я ОСОБА_7 і як встановлено судом це була тимчасова споруда - пилорама.

Як це слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 отримавши кредит, в якості іпотеки, заставила майно по АДРЕСА_2 - будівлю споруду та навіс - 460,9 кв. м, яке 14.02.2007 року здала в оренду своєму чоловіку ОСОБА_7 .

Між тим, ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_9 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, та визнання за ним права власності, мотивуючи тим, що він придбав напіввідкритий цех по переробці деревини площею 406,7 кв.м. в АДРЕСА_2 , навпроти складу і навісу за адресою АДРЕСА_2 , але договір не посвідчувався нотаріально.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.07.2016 року (головуючий суддя ОСОБА_21 ) у позові задоволено, визнано дійсним договір від 06.06.2011 року купівлі-продажу напіввідкритого цеху площею 406,7 кв. м. у м. Рахів № 108, навпроти нежитлової будівлі складу і навісу АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнавши за ним право власності на цей об`єкт.

Відповідно постановою апеляційного суду Закарпатської області від 05.02.2018 року попереднє рішення суду, яким у позові задоволено, скасовано.

Таким чином, ОСОБА_7 не був та являвся власником майна за адресою АДРЕСА_2 , чи № 108 «а».

Однак, затверджуючи обвинувальний акт, прокурором ОСОБА_4 на цей очевидний факт не звернуто уваги, натомість ОСОБА_7 зазначено як потерпілу особу, при цьому з яких підстав саме ця особа визнана потерпілою, залишається незрозумілим.

Судом неможливо з`ясувати процесуальні підстави визначені ст. 55 КПК України, з підстав не надання суду постанови про визнання потерпілою особою, пам`ятку про роз`яснення їй прав як потерпілій тощо.

Щодо висновків судово-будівельних експертиз суд зазначає таке.

Постанови про призначення слідчим судово-будівельної експертиз, суду не надавалася, а тому суд таку не досліджував.

Є очевидним, що постанова слідчим ОСОБА_22 винесена 20.07.2017 року, якою призначено судово-будівельну експертизу, вона же 20.07.2017 року надійшла в судове відділення у м. Львові на виконання і фактично виконана через два дні - тобто 22.07.2017 року, що є очевидно нереальним.

Зіставивши надані суду матеріали, суд з`ясував таке.

24.03.2017 року слідчий ОСОБА_22 супровідним листом № 324/1 направив для проведення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.05.2016 року матеріали вказаного кримінального провадження на ім`я Директора ІНФОРМАЦІЯ_5 : АДРЕСА_4 . (Т.2 а.с. 120).

Натомість висновок судової будівельно-технічної експертизи по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.05.2016 року, № 25/17 виконана іншою експертною установою - судовим експертом ОСОБА_23 , тобто судово- експертно - розрахунковим бюро ТзОВ «Серб», АДРЕСА_5 , що є по суті різними експертними установами. Суду є незрозумілим, яким чином та на підставі чого проводилася експертиза, об`єктів за адресою АДРЕСА_2 , зокрема навісу площею 498, 2 кв. м, якщо згідно з даними БТІ у Рахівському районі такий об`єкт за площею не значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_6 а.с. 133 міститься висновок експерта про вартість об`єкта оцінки, який проведений експертом ОСОБА_24 на підставі постанови про призначення товарознавчої експертизи від 09.03.2017 року, згідно з яким площа навісу - 498,21 кв.м за адресою АДРЕСА_2 , становить 408463,00 грн. На підставі чого експертиза прийшла до такого висновку, у самому висновку не вказано.

Вказані висновки експертів суд визнає неналежними та недопустимими доказами, перший проведений експертною установою, яка не була уповноважена проводити експертизу, а інший висновок немотивований, наданий експертом без посилання на нормативну базу, неповно та односторонньо, в обох висновках відсутнє посилання, що такі висновки надаються суду. Перевірити законність призначення вказаних експертиз не являється можливим у суді, оскільки прокурором не надавалися постанови слідчого про призначення експертиз.

Окрім цього, судом досліджено також письмові докази.

Зокрема згідно з матеріалами інвентарної справи на об`єкт м. Рахів, вул. Партизанська, № 108 «а» значаться тільки 2 об`єкти: це приміщення складу та навісу загальною площею 460,9 кв.м.

Щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , то судом встановлено, що розташований там навіс фактично був самочинно збудованим, а ОСОБА_7 маючи намір визнати за собою право власності, вдався до судової тяжби, яка у кінцевому результаті до позитивних наслідків для нього не призвела. Верховний суд 05.08.2020 року підтвердив законність постанови апеляційного суду Закарпатської області від 05.02.2018 року.

Директором КП БТІ ОСОБА_20 листом від 12.02.2018 року за № 14 достовірно стверджено, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано: гаражні бокси 604,15 кв.м. за МП «Агро», котельня - 193, 92 кв.м. за ВАТ «Рахівський Агрокомплекс»; прохідна 17,12 за ОСОБА_25 , автомийка 492,61 кв.м. за ВАТ «Рахівський Агрокомплекс» обмінний пункт 217 кв.м, нежитлова будівля РММ 1009,2 кв.м, адмінбудинок 449,3 кв.м, все зареєстровано за ОСОБА_25 за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано склад та навіс, загальною площею 460,9 кв.м. за ОСОБА_9 інших будівель та споруд за даними адресами у КП БТІ не зареєстровано.

Отже, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 364 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме зловживання владою, тобто умисне з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки та службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Службове зловживання належить до злочинів із матеріальним складом і визначаються закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам фізичних осіб або державним чи громадським інтересам. Відсутність таких наслідків повинна оцінюватися за спрямованістю умислу винного і може свідчити про наявність: або незакінченого злочину або дисциплінарного проступку.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони службового зловживання є певні мотиви: корисливі мотиви, інші особисті інтереси або інтереси третіх осіб, в чому ж проявилися інтереси третіх осіб, як досудове слідство, так і прокурор в суді не довів, а послався на формалізації мотиву. Відсутність мотиву, реально підтверджено доказами, виключає можливість кваліфікації діяння за ст. 364 КК України та свідчить про вчинення службовою особою дисциплінарного проступку, а у виняткових випадках службову недбалість.

Обов`язковою ознакою службового підроблення, є його предмет - офіційний документ.

Для того, щоби той чи інший документ був визнаний документом та мав статус офіційного він повинен відповідати низці ознак, одна з яких, такий документ має засвідчувати факт, що мають юридичне значення, тобто такі, які породжують змінюють чи припиняють певні правовідносини.

Вказавши в акті про проведення електронних торгів невірно (помилково) загальну площу з 460,9 кв.м на 498,20 кв.м ОСОБА_5 , суд звертає увагу, що акт про реалізацію предмета іпотеки (проведення електронних торгів) від 04.01.2016 року на той час не мав ще ознаки офіційного документа, бо не був затверджений керівником - начальником державної виконавчої служби Рахівського районного відділу юстиції й набув такий документ офіційного статусу, лише після затвердження його керівником. Як свідчать матеріали справи ОСОБА_5 після затвердження акта про реалізацію предмета іпотеки, жодних виправлень чи внесення неправдивих відомостей не вчиняв. Отже, в даному випадку, обов`язок перевірки даних та змісту викладеного в акті перед його підписом та затвердженням печаткою лежав на начальнику відділу Державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції. У разі належного виконання ним своїх службових обов`язків, при належній перевірці акта, своєчасному виявленню різниці в об`ємах, наведене могло бути виявлено та усунено.

За таких обставин, органом досудового розслідування, а прокурором в ході судового слідства не доведено вчинення будь-яких дій ОСОБА_5 на вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Оцінюючи наведені стороною обвинувачення докази, суд вважає, що вони не можуть в сукупності бути покладені в основу обвинувального вироку з огляду на те, що здобуті вони незаконно з порушенням вимог КПК України з підстав описаних вище.

Засадами кримінального провадження, виходячи зі змісту ст. 7 КПК України є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Зокрема норма закону повністю узгоджується із ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 85 КПК України, наявними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обов`язок доказування обставин передбачених ч. 1 ст. 92 КПК України, ст. 91 КПК України за винятком випадків передбачених ч. 2 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд не вправі, відповідно до ст. 337 КПК України за результатами судового розгляду змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог КПК Закону, є порушенням права на захист.

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдувальний вирок.

Аналізуючи встановлені обставини, посилаючись на норми законодавства, зокрема на два різні висновки експертиз, звіт про оцінку майна № 177-07-15 від 16.07.2015 року на один і той самий об`єкт - склад та навіс у АДРЕСА_2 , суд вважає та приходить до висновку, що не встановлені неспростовані докази для доведення винуватості ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Єдиний доказ, який на думку органу досудового розслідування, підтверджує вину ОСОБА_5 , - акт про реалізацію предмета іпотеки (про проведення електронних торгів) від 04.01.2016 року не може бути єдиним доказом, оскільки ним продавався цілісний майновий комплекс - нежитлова будівля складу та навісу, що відповідає всім наявним документам встановленим на торги, а зазначена площа у сторону збільшення є помилковою, (це не за рахунок іншого реалізованого об`єкту), та у сукупності не може містити ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 24.07.2018 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, який закінчився, а інший не обирався.

Речовий доказ: арешт, накладений на будівлю складу та навісу до нього, що знаходиться у АДРЕСА_2 , скасувати.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Арешт, накладений на нежитлову будівлю складу та навісу у АДРЕСА_2 , після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1