Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5698/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/602/24
Категорія ст.537 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/5698/24 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 26.04.2024,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням застосувати до нього строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки строк його попереднього ув`язнення становить 18 років. При цьому зазначає, що суд не врахував постанову Верховного Суду від 23.01.2024, якою йому було враховано строк попереднього ув`язнення з 22.06.2014 по 25.05.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому строк його попереднього ув`язнення становить майже 18-ть років. Вважає, що в даному випадку він підпадає під застосування строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченому ст.49 КК України. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував вище зазначені факти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію захисника в підтримку апеляційної скарги, доводи прокурора в її заперечення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 - дотримано.

Так, як убачається з матеріалів судового провадження 295/5698/24, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21.11.2022, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.05.2023 ОСОБА_8 засуджено за п.п.1, 4 , 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 обраховано з моменту фактичного затримання 22 червня 2014 року (а.п.29-30).

Постановою Верховного суду від 23.01.2024 вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 21 листопада 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині його засудження за певними епізодами змінено та виключено деякі інкриміновані епізоди.

Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 12 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 пп.4, 6, 12 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За ч.ч.1, 2 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань довічним позбавленням волі, призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.72 ч. 5 КК України зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 22 червня 2014 року по 25 травня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті зазначені судові рішення щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8».

Апеляційний суд зважає на те, що фактично основна апеляційна вимога засудженого ОСОБА_8 зводиться на необхідності застосування строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 чинного КК України, в зв`язку з зарахуванням у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 22 червня 2014 року по 25 травня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (Постанова Верховного суду від 23.01.2024, а.п.27-28).

В свою чергу, нормами ст.49 КК України, передбачено умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у тому числі: п`ятнадцяти років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

У відповідності до матеріалів провадження - вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 21.11.2022, особливо тяжкі кримінальні правопорушення було скоєно засудженим ОСОБА_8 відповідно 18.05.2014 та 13.06.2014. 23.01.2024 дата ухвалення Верховним Судом остаточного рішення по справі. Таким чином, оскільки з дня вчинення кримінальних правопорушень засудженим і до дня набрання вироком законної сили не пройшов строк 15 років, обґрунтовані підстави звільнення від відповідальності за строками давності на підставі ст.49 КК України відсутні.

В свою чергу, посилання засудженого ОСОБА_8 на строк його попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII) в період з 22 червня 2014 року по 25 травня 2023 року, жодним чином не стосується зміни порядку обчислення або перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.49 КК України. Такий процесуальних механізм відсутній.

В даному випадку, апеляційний суд звертає увагу на процесуальну можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі та застосування строкового покарання у відповідності до ст.82 КК України після відбуття засудженим не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги засудженого у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 26.04.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :