Справа № 183/5225/21
Провадження № 1-в/191/563/24
У Х В А Л А

іменем України

08 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023, яким його засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.1 ст.436-1, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022, більш суворим покаранням, призначеного за цим вироком, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.1 ст.436-1 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 21.08.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 07.10.2021, 06.06.2021 вчинив в тому числі кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 371,70 грн. та 2462,00 грн.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_4 25.11.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 431,48 грн., та кримінальне правопорушення, передбачене за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2085,50 грн.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2022 щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч.2 ст.185 у виді позбавлення полі строком на 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Строк відбування покарання рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - 30.08.2022, кінець строку - 30.08.2026.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2270,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1135,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складали 2270,00 грн.

Тобто, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023, яким ОСОБА_4 засуджено ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.1 ст.436-1, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, не підпадає під дію Закону України № 3886-IX.

Однак, враховуючи, що вищевказаним вироком на підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України зараховано вирок Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 за яким караність діянь ОСОБА_4 усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, привівши вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 у відповідність до норм діючого законодавства, без застосування ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022, яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70КК України до 3 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.1 ст.436-1, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1