КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4393/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора третього відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, надання медичної допомоги сторонній особі, у зв`язку з виконанням своїх професійних обов`язків та прямування до місця укриття цивільного захисту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 липня 2024 року включно, зобов`язавши підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає (м. Луцьк), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними визначеними слідчим та/або прокурором, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначено у межах строку досудового розслідування, тобто до 29 липня 2024 включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Уважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судне взяв до уваги, що існують обґрунтовані ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які обґрунтовуються доданими до клопотання матеріалами, великий ступінь виникнення цих ризиків, зважаючи на характеризуючі дані підозрюваного та характер і обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Зауважує, що у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , будучи повідомленою про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні у складі злочинної організації тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, всі члени злочинної організації на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких не вдалось встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_7 є особою, яка являлась учасником злочинної організації тривалий час, безпосередньо вчиняла кримінальні правопорушення у її складі, а тому обрання щодо неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування із співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; може незаконно впливати на потерпілих (їх родичів, які можуть отримати такий статус), свідків, інших підозрюваних в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки злочинна діяльність членів злочинної організації була спрямована на вилучення у людей їх анатомічних матеріалів з метою їх трансплантації, вчинених щодо осіб, які перебували в безпорадному стані та іншій залежності від винних, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації, шляхом внесення до документів недостовірних відомостей, введення в оману осіб, які мали право надавати дозвіл а вилучення анатомічних матеріалів та реципієнтів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці на виклики до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 офіційно працевлаштована.

Окрім того, посилається на те, що судом проігноровано той факт, що на даний час встановлюються інші епізоди злочинної діяльності злочинної організації, пов`язані з вилученням у людей їх анатомічних матеріалів з метою їх трансплантації, вчинених щодо осіб, які перебували у безпорадному стані та іншій залежності від винних, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації.

Уважає, що у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах провадження дані, підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001322 від 02 грудня 2022 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 143, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 362 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 143, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 362 КК України.

29 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 143, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 362 КК України.

04 червня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, надання медичної допомоги сторонній особі, у зв`язку з виконанням своїх професійних обов`язків та прямування до місця укриття цивільного захисту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 липня 2024 року включно, зобов`язавши підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає (м. Луцьк), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними визначеними слідчим та/або прокурором, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначено у межах строку досудового розслідування, тобто до 29 липня 2024 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до пункту «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо нею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 143, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 362 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 143, частиною четвертою статті 28, частиною третьою статті 362 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що долучені до клопотання докази містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй діянь, однак не містять достатніх переконливих доказів стосовно наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які б беззаперечно передбачали застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором у судовому засіданні не доведено.

Також слідчим суддею взято до уваги, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких, однак раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а також правильно враховано процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 під час досудового розслідування та після отримання клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим дійдено обґрунтованого висновку про доцільність застосування до підозрюваної передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, проте стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваної та конкретних обставин інкримінованих їй кримінальних правопорушень, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі обставини не доведені в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваної та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою, та особу підозрюваної.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваної, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора третього відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3