Справа № 161/727/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1020/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання відділу пробації про скасування звільнення засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Артемівськ, Донецької області, проживає: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8

засудженої - ОСОБА_7

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою у задоволенні подання провідного інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання Залізничного РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області задоволити.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що засуджена ОСОБА_7 18.09.2023 з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації та була ознайомлена з порядком здійснення нагляду та правами і обов`язками, покладеними на неї судом, відповідно до ст.76 КК України та ознайомлена із відповідальністю за невиконання покладених на неї судом обов`язків згідно ст.166 КВК України, про що свідчить підписка, яка міститься в матеріалах особової справи.

Проте, відповідно до отриманої інформації Державної прикордонної служби України засуджена ОСОБА_7 , неодноразово перетинала кордон України (26.01.2024, 17.03.2024, 12.05.2024, 08.06.2024, 30.06.2024) без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, внаслідок чого систематично не виконувала обов`язок, покладений на неї судом.

Окрім цього згідно з листка реєстрації засуджена не з`явилась на відмітки 01.04.2023, 04.03.2024, 06.05.2024, 03.06.2024 чим порушила покладені на неї судом обов`язки.

Вважає, що судом порушено вимоги ст.166 КВК України, яка зазначає, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Захисник засудженої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подав на апеляційну скаргу прокурора письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, засуджену ОСОБА_7 та її захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, подали письмові заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів особової справи № 99/2023, ОСОБА_7 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/727/23 від 01.05.2023 року визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 2 роки. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 відповідні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. (а.с. 3).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

ОСОБА_7 перебуває на обліку у Залізничному РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області з 27.07.2023 року (а.с. 5). Її ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробовуванням, правовими наслідками за невиконання покладених судом обов`язків та з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (а.с. 23,26). Засуджена ОСОБА_7 , згідно листка реєстрації не з`явилась на реєстрацію до органу пробації, згідно визначених їй днів явки 01.01.2024 року, 04.03.2024 року, 06.05.2024 року, 03.06.2024 року (а.с. 27), за що їй винесено попередження у виді письмового застереження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_7 виїзджала за межі території України, оскільки зобов`язана була доглядати дочку ОСОБА_11 , яка проходила лікування на території ФРН від онкологічного захворювання. При цьому, це відображено у тексті подання та підтверджується документами долученими до подання. Таку причину виїзду ОСОБА_7 за межі України орган пробації вважав поважною, оскільки у зв`язку з проходженням дочкою лікування 04 липня 2024 року ОСОБА_7 отримала від органу пробації дозвіл на виїзд за межі України з 05 липня 2024 року по 27 липня 2024 року, який міститься у матеріалах подання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженої, вчинені нею саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за її поведінкою, що в даному випадку не встановлено. Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засуджену вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням її небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженої для реального відбування покарання.

Щодо покликання прокурора про необхідність скасування оскаржуваної ухвали через застосування судом першої інстанції п. 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 270/1560 від 19.12.2003 року, яка втратила чинність, то це, на думку колегії суддів, не впливає жодним чином на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали та не береться судом до уваги.

Виходячи із усього вище наведеного, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не знайшли свого підтвердження, є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання відділу пробації про скасування звільнення засудженої ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4