Справа № 621/3317/15-к
Пр. № 1-кп/621/1/24
ВИРОК

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малинівка, Північно-казахстанської області Республіки Казахстан, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вищою освітою, одруженої, працювала на посаді голови Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 відповідно до ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 09.11.2010 рішенням І сесії VІ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області обрана Великогомільшанським сільським головою Зміївського району Харківської області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.15 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» рішенням ХХХХІХ сесії VІ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області №347 від 20.11.2014 ОСОБА_4 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування ІV категорії посадових осіб місцевого самоврядування.

ОСОБА_4 , працюючи на посаді Великогомільшанського сільського голови Зміївського району Харківської області, отримала неправомірну вигоду за наступних обставин.

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до голови Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 із проханням виділити земельну ділянку для будівництва житлового будинку на території с. Велика Гомільша Зміївського району Харківської області.

На вказане прохання ОСОБА_4 діючи умисно, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, суб`єктивно розуміючи значущість займаної нею посади, її статусність та можливість, а також враховуючи вагомість цієї посади у сприйнятті ОСОБА_6 , мету яку він переслідує та його переконливість в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_6 про те, що вона прийме його заяву про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку на території АДРЕСА_2 , винесе зазначене питання на розгляд сесії вказаної сільської ради, підтримає його під час голосування та підпише це рішення у разі надання їй ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн. ОСОБА_6 погодився надати грошові кошти у зазначеному розмірі. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 забезпечила прийняття на LVIII сесії VІ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області рішення №428 від 08.10.2015 про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що повідомила ОСОБА_6

03.11.2015 року приблизно о 17 год. 05 хв. ОСОБА_6 , згідно з попередньою домовленістю, прибув на АДРЕСА_1 , де зустрівся зі ОСОБА_4 , яка реалізуючи свій злочинний намір, одержала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 5000 грн. за прийняття заяви про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку на теріторії Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, винесення зазначеного питання на розгляд сесії вказаної сільської ради, підтримання його під час голосування та підписання цього рішення. Відразу після отримання вказаної суми грошей ОСОБА_4 була затримана працівниками Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину не визнала та пояснила, що вона була обрана Великогомільшанським сільським головою Зміївського району Харківської області. Приблизно у серпні 2015 року до неї звернувся ОСОБА_6 з заявою про виділення йому земельної ділянки. При прийнятті заяви вона та секретар сільської ради роз`яснили йому які документи необхідно подати для оформлення ділянки. На сесії 8 жовтня 2015 року шляхом голосування було прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Зазначене рішення було передано землевпоряднику. ОСОБА_6 , в свою чергу, дзвонив їй та хотів зустрітись особисто, але вона відмовляла йому. 03 листопада 2015 року вона під`їхала до дому, але їй зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що хоче зустрітись з нею. При зустрічі ОСОБА_6 почав пропонувати їй гроші, але вона відмовилась їх брати. Потім він знову дістав гроші та намагався віддати їй їх, але вона пішла від нього, і в цей час задзвонив телефон, і коли вона опустила руку до кишені, то дістала гроші. А потім вона почула, що її хтось покликав. Це були працівники правоохоронних органів, які заломили їй руки та забрали сумку. Потім вони поїхали до сільської ради де проводився обшук. Пізніше під`їхала секретар сільської ради, яка показала документи, згідно яких було зареєстровано заяву ОСОБА_6 . Працівники правоохоронних органів вирвали цей лист з журналу. Потім її повезли до райвідділу у м. Харків. Також їй не надали можливість поспілкуватись з адвокатом.

Суд критично ставиться до зазначених вище пояснень обвинуваченої ОСОБА_4 та не визнання нею фактичних обставин справи, оцінюючи як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення злочинного діяння, так як винність останньої підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

Даними рішення І сесії VІ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, відповідно якого ОСОБА_4 09.11.2010 обрана Великогомільшанським сільським головою Зміївського району Харківської області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище відповідно до ст.46 Закону Уураїни «Про місцеве самоврядування в Україні». (т.1 а.п.280)

Даними журналу реєстрації вихідних документів на звернення громадян Великогомільшанської сільської ради, в якому за вхідним номером Ч-23 від 24.09.2015 року зареєстровано заяву ОСОБА_6 та зазначено про прийняте рішення сесії від 08.10.2015 року. (т.1 а.с.236)

Даними рішення LVIII сесії VІ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області №428 від 08.10.2015 про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. (т.1 а.п.123)

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2015 з якого вбачається, що ОСОБА_6 заявив, що при огляді пред`явлених йому на впізнання фотознімків він впізнав особу з якою зустрічався та мав бесіду стосовно виділення йому земельної ділянки на фото, яке розташоване другим за порядком. (т. 1, а.п.99-100)

Даними протоколу огляду місця події від 03.11.2015 року з якого вбачається, що огляд проводився по АДРЕСА_1 . Оглядом встановлено, що на вказаній ділянці стоїть ОСОБА_4 біля якої на землі лежить сумка жіноча коричневого кольору та грошові кошти. Як пояснила ОСОБА_4 , грошові кошти, які лежать на земельній ділянці вона викинула з сумки. Під час огляду у ОСОБА_4 знято контрольний змив, змив з правої руки, змив з сумки. На кінцівках пальців руки світіння жовто-зеленого кольору. Також було вилучено гроші в сумі 5000 гривень (номіналом по 200 грн. серія на номер: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744), грошові кошти світяться жовто-зеленим кольором, паспорт громадянина України ОСОБА_7 , свідоцтво про народження ОСОБА_8 . Вищезазначене зафіксовано на DVD R диску з відеозаписом, який було досліджено судом у судовому засіданні. (т.1 а.п.101-102)

Даними протоколу обшуку від 03.11.2015 року з якого вбачається, що у ході проведення обшуку у Великогомільшанській селищній раді за адресою АДРЕСА_2 виявлено та долучено до матеріалів справи заяву ОСОБА_6 , копія паспорту ОСОБА_6 , копія довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, копія викопіювання з кадастрової карти (плану), копія ідентифікаційного коду ОСОБА_6 , титульний лист до справи, повідомлення ОСОБА_6 , протокол 58 LVIII сесії VI скликання 8 жовтня 2015 року на 4 аркушах, рішення LVIII сесії VI скликання від 8.10.2015 №424,425,426,427,428, перелік договорів до рішення №426. (т.1 а.п.105-109, 110-123)

Даними постанови про проведення контролю за вчинення злочину спеціального слідчого експерименту від 30.10.2015 згідно якого за зверненням ОСОБА_6 прокурор для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з одержанням неправомірної вигоди, встановлення вини ОСОБА_4 постановив здійснити котроль за вчинення злочину, шляхом проведення спеціального слідчого експерименту з одержання неправомірної вигоди з використанням аудіо та відео контролю особи.

Відповідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту, проведено негласну слідчу (розшукову) дію у період часу з 12 год 25 хв по 18 грд 52 хв 03.11.2015, під час якої у приміщенні будівлі ХМУ ГУМВС УКРАЇНИ в Харківській області, розташованій у м. Харкові проведено помітку грошових купюр у сумі 5000 грн, які належать ОСОБА_6 та надання останнім для проведення слідчої дії. В подальшому ОСОБА_6 зустрівся зі ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , та вони спілкувались в салоні автомобіля ОСОБА_6 . Після чого, вийшли на вулицю, де в ході розмови ОСОБА_4 вказала ОСОБА_6 покласти гроші до її сумки, на що ОСОБА_6 виконав це прохання. У вказаному протоколі зафіксовано хід та результати подальшого проведення працівниками поліції огляду місця події, у т.ч. виявлення та вилучення грошових коштів та проведення змивів з рук ОСОБА_4 , а також її сумки.

Відповідно до протоколу від 06.11.2015 №44/5645 складеного оперуповноваженим УПЗСЕ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області №11056т від 01.09.2015, за дорученням старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 №67/4472т від 01.09.2015, на проведення НСРД, зафіксовано аудіозаписи телефонних розмов ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 , які відбулись 01.10.2015, 05.10.2015, 19.10.2015, 21.10.2015 та 23.10.2015, в ході яких відбувались розмови щодо процесу підготовки документів необхідних для прийняття рішення на виділення земельної ділянки та подальшого отримання рішення сесії. Разом з цим 05.10.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відбувається телефонна розмова, у ході якої ОСОБА_11 запевняє ОСОБА_6 , що питання виділення йому земельної ділянки буде розглянуто на сесії, яка відбудеться в кінці місяця, та пропонує йому пришвидшити написання відповідної заяви про виділення земельної ділянки, оскільки повинно пройти не менше 20 днів до розгляду його на сесії. Натомість при телефонній розмові 19.10.2023 ОСОБА_4 повідомляє ОСОБА_6 , що рішення сесії вже давно готове.

Відповідно до протоколу від 06.11.2015 №44/5646 складеного оперуповноваженим УПЗСЕ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області №11057т від 01.09.2015, за дорученням старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 №67/4473т від 01.09.2015, за результатами проведення НСРД, та доданих матеріальних носіїв інформації зафіксовано аудіо-, відеозапис зустрічі ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 , які відбулась 06.10.2015 у приміщенні Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Велика Гомільша, вул. Бараєва,5, в ході якої ОСОБА_4 просить секретаря Великогомільшанської сільської ради ОСОБА_12 допомогти написати ОСОБА_6 заяву про виділення земельної ділянки, відбувається написання вказаної заяви під диктовку ОСОБА_12 , яка вказує Чуєву, щоб останній не ставив дату написання вказаної заяви. Потім в іншому кабінеті обговорив зі ОСОБА_4 процедуру оформлення документів на виділення земельної ділянки, строки проведення сесії сільської ради, на якій повинно бути розглянуто вказане питання.

Відповідно до протоколу від 06.11.2015 №44/5647 складеного оперуповноваженим УПЗСЕ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області №11057т від 01.09.2015, за дорученням старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 №67/4473т від 01.09.2015, за результатами проведення НСРД та доданого до нього матеріального носія електронної інформації, зафіксовано аудіо-, відеозапис зустрічі ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 , які відбулась 21.10.2015 в дворі будівлі Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Велика Гомільша, вул. Бараєва,5. Під час розмови ОСОБА_6 , цікавився у ОСОБА_4 , яким чином пройшла сесія з розгляду питання про виділення йому земельної ділянки, в ході вказаної розмови відбулось обговорення щодо механізму передання грошових коштів ОСОБА_4 , валюти, остання вказувала, що їй необхідні гроші, разом з цим цікавилась, яким чином ОСОБА_13 може передати гроші частинами або повної суми відразу та домовились про зустріч в інший день.

Згідно протоколу від 06.11.2015 №44/5644 складеного оперуповноваженим УПЗСЕ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області №13474т від 29.10.2015, за дорученням старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 №67/5263т від 30.10.2015, та долучених матеріальних носіїв електронної інформації, за результатами проведення НСРД, зафіксовано аудіо-, відеозапис зустрічі ОСОБА_6 зі ОСОБА_4 , які відбулась 03.11.2015 по АДРЕСА_1 . Під час, вказаної зустрічі перебуваючи в автомобілі ОСОБА_6 , останні обговорили питання подальшого оформлення земельної ділянки, процес розробки відповідних документів проектантом, та вході розмови ОСОБА_6 надає ОСОБА_4 грошові кошти, на що остання висловлювала свої побоювання щодо їх отримання, пропонує ОСОБА_14 передати їх через ОСОБА_15 (Золотопупа), який здійснював розробку проекту відведення земельної ділянки, та в подальшому ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_14 вийти з автомобіля, де в подальшій розмові попрохала ОСОБА_6 не перераховувати кошти та покласти їх до сумки. ОСОБА_6 зазначив, що сума коштів складає 5 тисяч. Після чого, продовжилось розмова щодо подальшого процесу оформлення документів для отримання другого рішення сільської ради на надання у власність земельної ділянки. (а.п.129-167)

Даними протоколу огляду, копіювання, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.11.2015 року з якого вбачається, що в приміщенні ХМУ ГУМВС України в Харківській області в присутності двох понятих було оглянуто грошові купюри, необхідні для проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо готування, одержання поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди ОСОБА_4 у загальній сумі 5000 грн., а саме 25 купюр номіналом по 200 грн. кожна: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744, які надав ОСОБА_6 . Всі купюри помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника характерного жовто-зеленого світла (а.п.168-176)

Відповідно висновку експерта №194 від 08.12.2015 року на поверхні грошових купюр сумою 5000 грн. (на дослідження надані 25 купюр номіналом 200 грн.: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744) на поверхні ватного тампону зі змивом з долоні правої руки ОСОБА_4 і на ватному тампоні, який представлено у якості, який представлено у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором. На поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. На поверхні трьох грошових купюр номіналом 200 грн. (№ТА 6650767, ЕЗ 2140671, ЄЧ 7894744) присутні написи «хабар», які утворені спеціальною хімічною речовиною, що люмінесціює синім кольором. Спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 5000 гривень, спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні ватного тампону зі змивом з долоні правої руки ОСОБА_4 , спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні ватного тампону зі змивом з сумки ОСОБА_4 , мають спільну родову належність між собою, а також зі спеціальною хімічною речовиною, яка представлена у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні ватного тампону.(а.п.195-198)

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 06.11.2015 року, речовим доказом визнано MSDHC №№869нт, 868нт,1130нт, 1131нт з вмістом інформації за результатами проведених НСРД по кримінальному провадженню, які передані до камери зберігання речових доказів Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. (т.1 а.п.217)

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 06.11.2015 року, речовими доказами визнано контрольний змив з правої руки ОСОБА_4 , змив з сумки ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 5000 грн. купюрами по 200 гривень із наступними серійними номерами: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744 вилучені у ОСОБА_4 в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню в ході огляду місця події від 03.11.2015., які передані до камери зберігання речових доказів до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області; паспорт громадянки України ОСОБА_7 та свідоцтво про народження ОСОБА_8 вилучені у ОСОБА_4 , які передані на збереження ОСОБА_7 ; заява ОСОБА_6 , копія паспорту ОСОБА_6 копія довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель землекористувачами, угіддями, копія викопіювання з кадастрової карти (плану), копія ІПН ОСОБА_6 , протокол LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №423 з додатками LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №424 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №425 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №426 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №427 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №428 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, перелік договорів до рішення №426, які долучені до матеріалів провадження. (а.п.218-220)

Згідно даних висновку судово-фоноскопічної експертизи №165 від 11.12.2015 року, голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв..865) у звуковому файлі «12-39-38.2-525. Wav» -ДФ№1, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Р» у протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електоронних інформаційних систем) №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв.865) у звуковому файлі «16-1-40.2-525. Wav» -ДФ№2, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Ф» у протоколі про результати аудіо-відеоконтролю №44/5644 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв.865) у звуковому файлі «14-49-49.2-525.Wav» -ДФ№3, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Р» у протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв.865) у звуковому файлі «20-06-40.2-525.Wav» -ДФ№4, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Р» у протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв.865) у звуковому файлі «14-13-16.2-525. Wav» -ДФ№5, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Р» у протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електорон6их інформаційних систем) №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на карті пам`яті №1 «PHILIPS micro SDHC 4GB» (інв.868) у відеозвуковому файлі MPEG0002.AVI» -ДФ№6, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Ф» у протоколі про результати аудіо-відеоконтролю особи №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на карті пам`яті №2 « Kingston micro SDHC 4GB» (інв.869) у відеозвуковому файлі MPEG0002.AVI» -ДФ№7, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Ф» у протоколі про результати аудіо - відеоконтролю особи №44/5645 від 06.11.2015;

голос та мовлення ОСОБА_4 присутній на карті пам`яті №3 « TDK micro SDHC 8 GB» (інв.1130) у відеозвукових файлах «MPEG0001.AVI» - ДФ№8, карті пам`яті №4 «PHILIPS micro SDHC 8 GB» (інв.№1131) у відео звукових файлах «MPEG0001.AVI», «MPEG0002.AVI» ДФ№9, слова, фрази та речення якої графічно (семантично) відтворено у змісті розмов у вигляді тексту, позначеного індексом «Ф» у протоколі про результати аудіо-відеоконтролю особи №44/5645 від 06.11.2015;

В результаті підсумування даних, отриманих в процесі трасологічної та інструментальної частин дослідження досліджуваних фонограм№1-9, що зафіксовані у файлах з назвами «12-39-38.2-525.» Wav» -ДФ№1, «16-11-40.2-525. Wav» -ДФ№2, «14-49-49.2-525. Wav» -ДФ№3, «20-06-40.2-525. Wav» -ДФ№4, «14-13-16.2-525. Wav» -ДФ№5 на диску №1 для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R» (інв.865); «MPEG0002.AVI» ДФ№6 на карті пам`яті №1«PHILIPS micro SDHC 4 GB» (інв.№868); «MPEG0002.AVI» ДФ7 на карті пам`яті №2 « Kingston micro SDHC 4GB» (інв.869); «MPEG0001.AVI», «MPEG0002.AVI» ДФ8 на карті пам`яті №3 «TDK micro SDHC 8 GB» (інв.1130); «MPEG0001.AVI», «MPEG0002.AVI»,ДФ№9 на карті пам`яті №4 «PHILIPS micro SDHC 8 GB» (інв.№1131), встановлено, що механічний монтаж досліджуваних фонограм №1-9 технічно неможливий; на досліджуваних фонограмах №1-9 акустичного та електронного монтажу не виявлено. (том5, а.п.36-48)

У судовому засіданні також були досліджені карти пам`яті та диск, де на карті пам`яті №869 зафіксовано, що ОСОБА_6 10.06.2015 року приїжджає до сільської ради та спілкується зі ОСОБА_4 щодо документів, які стосуються земельної ділянки та у кабінеті ОСОБА_6 пропонує ОСОБА_4 100 доларів за її послуги, але вона відмовляється та каже про те, що все потім.

На карті пам`яті №868 зафіксовано, що 21.10.2015 ОСОБА_6 зустрівся зі ОСОБА_4 та у ході розмови ОСОБА_4 говорить про те, що вона все зробить як домовлялись, але гроші вона боїться в нього брати. ОСОБА_6 питає в неї у якій валюті краще у доларах чи гривнях, а ОСОБА_4 відповідає, що їй все рівно, потім вони домовляються про те, що гроші вона забере після виборів.

На картах пам`яті №1130,1131 зафіксовано, що 03.11.2015 року о 17 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зустрілись та ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про те, що є вже рішення сесії про надання йому земельної ділянки, потім вони виходять з машини та ОСОБА_4 говорить: - ложіть. ОСОБА_6 при цьому говорить, що тут 5 000 грн як і домовлялись та дякує за допомогу.

У судовому засіданні в присутності експерта ОСОБА_16 були досліджені речові докази, а саме грошові кошти у сумі 5 000 грн номіналом по 200 грн та ватні змиви з рук, сумки, контрольний порошок. Зазначені речові докази були оглянуті за допомогою УФ променів на яких присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором. На грошових купюрах міститься напис синім кольором «Хабар».

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, що в серпні 2015 року він звернувся до Великогомільшанського сільського голови ОСОБА_4 з приводу виділення йому земельної ділянки. Вона йому сказала, що земельні ділянки нікому не надаються, але це питання можливо вирішити. ОСОБА_4 через деякий час зателефонувала йому та повідомила, що є декілька земельних ділянок. Після того, як він обрав собі земельну ділянку, ОСОБА_4 розповіла йому, які необхідні документи для оформлення ділянки та повідомила, що ці послуги вартують 500 доларів США, але йому це буде коштувати 200 доларів США. Після цієї розмови він звернувся до правоохоронних органів з заявою про те, що сільський голова ОСОБА_4 вимагає у нього гроші за вирішення питання щодо оформлення документів на земельну ділянку. Пізніше в прокуратурі його допитали та склали протокол допиту. У жовтні 2015 року ОСОБА_4 подзвонила йому та повідомила про те, що він може забрати рішення сесії та натякнула на привезення ним суми коштів про яку вона йому повідомила. У листопаді 2015 року він домовився з ОСОБА_4 про зустріч. Перед зустріччю працівники поліції надали йому барсетку з відеокамерою та він взяв із собою свої особисті кошти купюрами по 200 гривень, які були оперативними робітниками оглянуті та описані номера та серія кожної купюри у присутності понятих. Коли він приїхав в с. Пески, ОСОБА_4 сіла до нього в автомобіль, де вони обговорили деталі оформлення земельної ділянки, після чого ОСОБА_4 попросила покласти гроші у сумі 5000 грн до її сумки. Гроші він поклав до сумки та поїхав до м. Харків.

Свідок ОСОБА_17 , пояснила, що вона була запрошена працівниками поліції у якості понятої та разом з іншою понятою вони були присутні при огляді місця події у Зміївському районі Харківської області. При огляді грошових купюр було помітно їх свічіння, також працівники поліції просвічували руки та сумку жінки. Цю жінку вона впізнала у залі судових засідань як обвинувачену. Гроші були покладені в пакет та опечатані, а сумку повернули жінці. У подальшому було складено протокол огляду місця події, який їм як понятим було оголошено та ними підписано. Також в той же день вони були присутні при обшуку у сільській раді. Після цього вони приїхали до райвідділу та були допитані у якості свідків.

У судовому засіданні також був допитаний експерт ОСОБА_16 , який пояснив, що ним було проведено судову експертизу спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв. На дослідження було надані полімерні пакети з грошовими купюрами, ватні тампони зі змивом з руки ОСОБА_4 , змиви з сумки, пакет з контрольним ватним тампоном та з контрольним зразком спеціальної хімічної речовини. За результатом дослідження грошові купюри, ватні тампони зі змивом з руки ОСОБА_4 , змив з сумки, зразок спеціальної хімічної речовини підсвічувались жовто-зеленим кольором.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що у 2015 році він працював землевпорядником ФОП « ОСОБА_19 ». ОСОБА_4 він знає як голову Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області. У 2015 році, точної дати він не пам`ятає, до нього зателефонувала ОСОБА_4 і попросила допомогти ОСОБА_6 оформити документи, який звернувся з проханням виділити земельну ділянку для будівництва житлового будинку на території АДРЕСА_2 . Він зустрівся з ОСОБА_6 на вул. Зарічній, де ОСОБА_6 показав земельну ділянку. ОСОБА_4 та секретаря сільської ради ОСОБА_12 з ними не було. Пакет документів був підготовлений та переданий на сесію, яка пройшла позитивно для ОСОБА_6 та йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області. У 2015 році ОСОБА_4 працювала на посаді голови Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області. ОСОБА_6 приходив до ОСОБА_4 та просив виділити йому земельну ділянку під забудову. Вона, ОСОБА_12 , показала йому три земельні ділянки. Після чого, ОСОБА_6 написав заяву у її кабінеті про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 на території с. В. Гомільша. Вказана заява з пакетом документів була передана на сесію, де і було прийнято рішення. При вирішенні цього питання голова сільської ради тільки показує земельну ділянку, сама вона рішення не може підписати.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він з 2012 року працював у Московському райвідділі та до нього поступила заява ОСОБА_6 , в якій останній зазначав, що в нього вимагають грошові кошти за отримання земельної ділянки. За цією заявою були внесені данні в ЄРДР та розпочалось досудове слідство. За рішенням прокуратури підслідність не була змінена. Під час проведення огляду місця події 03.11.2015 року у ОСОБА_4 були вилучені грошові кошти у сумі 5 000 грн, які в неї випали з карману чи з сумки, точно він не пам`ятає. Також були взяті змиви з сумки та рук ОСОБА_4 . Вилучені кошти були направлені на експертизу, зазначені кошти підсвічувались жовто-зеленим кольором. Як появився напис « ОСОБА_20 » на грошових коштах йому не відомо. В протоколі помітки слово « ОСОБА_20 » на грошових коштах не було.

На допиті свідків ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , прокурор та сторона захисту не наполягали.

Аналізуючи вищевказане суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.368 КК України (в редакції Закону № 221-VІI від 18.04.2013 року), як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Сторона захисту заявила суду про провокаційні дії заявника і свідка ОСОБА_6 щодо обвинуваченої, які мали на меті створення умов для притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те що жодних розмов з притаманними ознаками для вимагання неправомірної вигоди, будь-яких вимог про необхідність надання грошей, вказівок, попереджень або погроз про вчинення або не вчинення своїх службових обов`язків за умови певної винагороди сама ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_6 не висловлює. Натомість нав`язливість і наполегливість ОСОБА_6 , який будучи обізнаним про наявність рішення на його користь та про відсутність необхідності зустрічі зі ОСОБА_4 та передачі їй грошових коштів, на думку захисту свідчить про провокацію щодо неї.

Суд, за наслідками перевірки існування провокації злочину у цьому кримінальному провадженні, дійшов висновку про її відсутність з огляду на таке.

Так, досліджені в ході судового розгляду докази свідчать про добровільність дій ОСОБА_4 та спілкування з ОСОБА_6 , у тому числі при розмовах з останнім вона не відповідала відмовою від отримання грошових коштів. Відповідно до проведених результатів НСРД, зафіксовано, що при спілкуванні 06.10.2015 ОСОБА_4 сама зазначила ОСОБА_24 в завуальованій формі про те, що всі питання (маючи на увазі передачу грошових коштів) буде вирішено після завершення справи. Крім того, при подальших розмовах ОСОБА_4 лише висловлювала побоювання щодо її викриття в разі отримання коштів, однак в свою чергу не відмовлялась від отримання неправомірної вигоди. Також зафіксовані розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свідчать про попередню домовленість ОСОБА_4 з останнім на отримання неправомірної вигоди, оскільки йшла мова про попереднє обумовлення суми грошових коштів, та їх валюти.

Крім того, ОСОБА_4 в ході судового розгляду заперечила факт самого вчинення нею кримінального правопорушення, а саме отримання грошових коштів від ОСОБА_6 , зазначивши, що він їй поклав гроші до сумки без її відома.

Відповідно до практики ЄСПЛ необґрунтованими визнаються заяви щодо провокації кримінального правопорушення й не розглядаються по суті, коли заявник заперечує факт вчинення ним правопорушення та одночасно заявляє про провокацію (рішення від 08.11.2021 у справі Берлізев проти України). Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників поліції. Вказана позиція узгоджується з висновками Об`єднаної палати Верховного суду викладених у постанові від 25.09.2023 року.

Суд вважає, що орган досудового розслідування мав вагомі підстави як для початку розслідування у цьому кримінальному провадженні, так і для проведення у межах цього розслідування негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки мав перевірені конкретні об`єктивні фактичні дані для того, щоб здійснювати початкові кроки для фіксації дій, які складають кримінальне правопорушення.

Зі встановлених судом фактичних обставин справи і досліджених ним фактичних даних вбачається, що відомості до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні були внесені на підставі заяви ОСОБА_6 , після чого і було розпочате досудове розслідування; після початку досудового розслідування ОСОБА_6 був допитаний у якості свідка і надав згоду на конфіденційне співробітництво; поведінка свідка ОСОБА_6 щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не мала ознак провокаційної, активної або ініціативної поведінки.

З огляду на викладене, суд не вбачає у діях свідка ОСОБА_6 будь-яких ознак провокації злочину, існування якої також спростовується сукупністю досліджених судом доказів і не відповідає встановленим судом обставинам.

Сторона захисту посилається на недопустимість доказів, а саме заяви ОСОБА_6 з роздруківкою ЖЕО, витягу з ЄРДР та протоколу пред`явлення особи для впізнання, посилаючись на те, що з відповіді №47-51аз/119-07-01 від 27.02.2018 року, наданої начальником Московського ВП на адвокатський запит, вбачається, що 27.08.2015 року та 28.08.2015 заявник ОСОБА_6 , поняті ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Московський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не відвідували та не перебували там. На думку сторони захисту, з цього слідує, що ОСОБА_6 не відвідував приміщення Московського РВ, тому не міг особисто подати заяву про злочин, а 28.08.2015 року у присутності понятих, яких також не було у приміщенні відділу поліції, під час слідчої дії впізнати по копіям фотографій ОСОБА_4 .

З відповіді №47-51аз/119-07-01 від 27.02.2018 року, наданої начальником Московського ВП на адвокатський запит, вбачається, що 27.08.2015 року та 28.08.2015 ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Московський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не відвідували та не перебували там. Однак надати копії Журналу обліку доставлених до Московського ВП ГУНП в Харківській області не має можливості на підставі наказу МВС України №5 дск-2014.

Оскільки, первинні документи, а саме копії Журналу обліку доставлених до Московського ВП ГУНП в Харківській області для огляду представлені не були, то суд не може ані підтвердити, ані спростувати позицію захисту щодо відсутності в ці дні ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 в Московському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Крім того, стороною захисту вказано, що надані обвинуваченням протоколи про результати здійснення НСРД від 06.11.2015, були зареєстровані ще 05.11.2015, що свідчить про їх фальсифікацію, оскільки реєстрація документу відбулась на добу раніше.

Дослідженням вищезазначених протоколів НСРД встановлено, що вони складені на паперових аркушах, на кожному аркуші внизу праворуч міститься штамп про їх реєстрацію УПЗСЕ ГУМВС України в Харківській області з датою реєстрації 05.11.2015 та порядковим номером, що свідчить про нумерацію саме листів.

Разом з цим, вказане пов`язане з виконанням законодавства пов`язаного з додержанням законодавства у сфері державної таємниці.

Прокурором зазначалось, що постановою Кабінетів Міністрів України №939ДСК від 18.12.2013 затверджено Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, який визначає порядок обліку документів, та визначено п.244, п.251 Порядку, що попередньому обліку підлягають усі паперові носії інформації призначені для складання проектів секретних документів. Такий облік здійснюється у журналі обліку робочих зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (форм).

Таким чином, вказаний штамп свідчить про реєстрацію окремих аркушів паперу наданих для складання проектів секретних документів, а саме вищезазначених протоколів проведення НСРД.

В свою чергу самі матеріальні носії секретної інформації протоколи про результати проведених НСРД від 06.11.2015 зареєстровані після їх створення 06.11.2015, про що свідчать відповідні штампи на останніх сторінках зазначених протоколів.

Стороною захисту зазначено, що в порушення вимог ст.ст.104,105 КПК України слідчим під час проведення огляду місця події та обшуку та складання відповідних протоколів не зазначено всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, відсутня вказівка про роз`яснення ОСОБА_4 право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання протоколу, відсутні відомості про послідовність дій та належне виготовлення та упакування слідчим додатків, зокрема носія з відеоінформацією, а також засвідчення цього факту підписами інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 03.11.2015 року ОСОБА_4 відмовилась від підпису. Перелічені обставини стороною захисту, на думку суду не порушили конвенційні та конституційні права ОСОБА_4 під час кримінального провадження. Разом з цим, процедура отримання доказів у вказаному кримінальному провадженні забезпечила достовірність та повноту отриманих відомостей, які мають доказове значення у провадженні.

Щодо недопустимості доказів, а саме ухвал Апеляційного суду Харківської області від 01.09.2015, 29.10.2015, оскільки вони виконані однією і тією особою, що підтверджується висновком спеціаліста з судово-почеркознавчого дослідження від 08.10.2019 року зробленого на замовлення сторони захисту.

Відповідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться дише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України визначено чітку процедуру звернення особи до правоохоронних органів із заявою, якщо вона вважає, що було вчинене кримінальне правопорушення.

Тобто сторона захисту не була позбавлена можливості з цього приводу звернутись з заявою до відповідних правоохоронних органів, проте не зробила цього.

Щодо до висновку спеціаліста з судово-почеркознавчого дослідження від 08.10.2019 року зробленого на замовлення сторони захисту, суд вважає такий висновок не допустимим доказом, оскільки, по-перше, діяльність експерта спрямована на отримання нової інформації про фактичні обставини справи, а спеціаліста на сприяння надання консультативно-довідкової та технічної допомоги при встановленні обставин справи; по-друге, відповідно до ст.ст. 71, 84, 298-1 КПК України висновок спеціаліста не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а тому не може підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Стороною захисту зазначено, що під час досудового розслідування при виконанні вимог ст.290 КПК України стороні захисту не була відкрита жодна з ухвал слідчого судді, якими надавались дозволи на проведення НСРД у даному кримінальному провадженні, а також доручення на проведення НСРД, що на думку захисту є недопустимими доказами. Із зазначеними суд погодитися не може з огляду на таке.

Зазначені процесуальні документи не є процесуальними джерелами доказів у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України, а відтак і не містять доказів (фактичних даних, на підставі яких суд може встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню), які можуть бути визнані недопустимими. Крім того, прокурором був наданий доступ стороні захисту до вказаних процесуальних документів. Суд вважає, що хоча сторона обвинувачення і не здійснила відкриття наведених вище матеріалів стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України після завершення досудового розслідування, а здійснила це лише під час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, це не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки сторона захисту мала достатньо часу на ознайомлення з цими процесуальними документами, формування своєї позиції щодо них і доведення її до суду.

Крім того, суд зазначає, що оскільки КПК України чітко встановлює процесуальні підстави проведення НСРД, а в протоколі про результати їх проведення завжди вказується, на підставі якого рішення такі дії проводилися, не можна говорити про те, що для сторони захисту в цілому буде неочікуваним побачити відповідний процесуальний документ, якщо його буде відкрито не на стадії закінчення досудового розслідування, а дещо пізніше.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не залучався прокурором або слідчим до проведення НСРД, і як наслідок, отримані за результатами такої НСРД докази є недопустимими, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається, з матеріалів, 27.08.2015 ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме вимагання у нього, зокрема, ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн. за вирішення питання про виділення йому земельної ділянки під забудову житлового будинку.

Ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 01.09.2015 та від 29.10.2015, надано дозвіл на проведення НСРД: аудіо, відео контроль стосовно ОСОБА_4 у публічно доступних місцх, а також інших публічно недоступних місцях, визначених фігурантом, з метою фіксації розмов, рухів та дій останньої, пов`язані з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди. В наведених ухвалах Апеляційного суду Харківської області містяться відомості щодо особи ОСОБА_6 .

Надалі прокурор окремою постановою за зверненням ОСОБА_6 для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з одержанням неправомірної вигоди, встановлення вини ОСОБА_4 постановив здійснити контроль за вчинення злочину, шляхом проведення спеціального слідчого експерименту з одержання неправомірної вигоди з використанням аудіо та відео контролю особи.

Згідно протоколу огляду, копіювання, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.11.2015 року ОСОБА_6 надав власні грошові кошти для участі у проведенні заходів для отримання фактичних даних про факт одержання від нього неправомірної вигоди ОСОБА_4 у сумі 5000 грн.

Тобто з вищенаведених доказів вбачається, що особа ОСОБА_6 була відома правоохоронним органам з самого початку та виключно за його зверненням, він особисто надав для проведення НСРД власні грошові кошти, Апеляційний суд Харківської області за наявності особи заявника ( ОСОБА_6 ) надав дозвіл на проведення НСРД, отже можна зробити висновок, що ОСОБА_6 був залучений до проведення НСРД уповноваженими на це особами.

Щодо доводів захисту про проведення досудового розслідування не уповноваженим органом, не уповноваженими на те особами та, як наслідок, недопустимості отриманих доказів, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

Таким чином, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Такі висновки сформувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 серпня 2022 року (справа № 756/10060/17, провадження № 13-3кс22), вказавши на те, що у разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося. Оцінюючи докази на предмет допустимості відповідно до критеріїв, встановлених кримінальним процесуальним законом, суд виходить з обставин конкретної справи і також повинен вмотивувати своє рішення.

Інститут підслідності покликаний оптимізувати діяльність органів, що здійснюють досудове розслідування, з метою його найбільш ефективної та результативної організації для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК. Водночас забезпечення ефективного розслідування і, як складова цієї діяльності, визначення органу розслідування є по суті управлінською діяльністю прокурора, у якого можуть бути найрізноманітніші підстави для передачі справи тому чи іншому органу. Це можуть бути відомості про особисту зацікавленість посадових осіб «правильного» органу розслідування в результатах справи, і їхня функціональна залежність від сторін у справі, і відсутність достатнього досвіду, ресурсів та інформації в того органу, який має проводити розслідування за визначеною законом підслідністю, тощо. Водночас специфіка корупційних злочинів та особливості здійснення досудового розслідування у них потребують недопущення зволікання у фіксації відомостей про такий злочин, термінового вжиття заходів, спрямованих на збирання доказів, та залучення співробітників правоохоронного органу до розслідування в обсязі, необхідному для прийняття рішення щодо ініціювання проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій.

У розумінні п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів.

Нормативна вимога проведення процесуальних дій уповноваженими суб`єктами покликана забезпечити вчинення цих дій особами з необхідною кваліфікацією, які виконують свої професійні обов`язки в умовах передбаченого законом контролю і у визначений правовий спосіб.

На переконання суду, якщо орган розслідування здійснює слідчі дії, прямо передбачені КПК України, такі дії не можуть вважатися «реалізацією повноважень, не передбачених КПК України» у значенні п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України і мати наслідком автоматичне визнання доказів недопустимими.

Крім того, доводи сторони захисту не містять аргументів про порушення будь-яких конвенційних або конституційних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_4 в результаті здійснення досудового розслідування не уповноваженим органом та не уповноваженими на те особами, так само як і конкретних фактів, які би вказували на упередженість слідчого чи прокурора, могли свідчити про їх особисту заінтересованість у результатах кримінального провадження або перешкоджали участі в ньому в силу інших прямих заборон, передбачених КПК. У ході судового розгляду також не встановлено обмеження процесуальних прав обвинуваченої ОСОБА_4 .

За таких обставин доводи захисту щодо проведення досудового розслідування цього кримінального провадження не уповноваженим органом та не уповноваженими на те особами, є необґрунтованими та відхиляються судом.

Доводи сторони захисту про недостовірність протоколу огляду, копіювання, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.11.2015, з огляду на те, що за цим протоколом усі купюри номіналом 200 грн. на загальну суму 5000 грн. випромінювали характерне жовто-зелене світло, а натомість з висновку експертизи від 08.12.2015 № 194 вбачається, що на поверхні трьох грошових купюр номіналом 200 грн. присутній напис «ХАБАР», який люмінесціює синім кольором, суд відхиляє як необґрунтовані виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу огляду, копіювання, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.11.2015 грошові кошти у загальній сумі 5000 грн. складаються з купюр номіналом по 200 грн. кожна в кількості 25 одиниць, серія а номер яких наступні: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744. Всі купюри помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника характерно жовто-зеленого світла.

З протоколу огляду місця події від 03.11.2015 року вбачається, що біля ОСОБА_4 виявили та вилучили грошові кошти в сумі 5000 гривень (номіналом по 200 грн. серія на номер: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744), наведені грошові кошти люмінесціюють жовто-зеленим світлом.

З висновку експерта №194 від 08.12.2015 року вбачається, що на дослідження надані 25 купюр номіналом 200 грн.: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744. Загальна сума 5000 грн. На поверхні ватного тампону зі змивом з долоні правої руки ОСОБА_4 і на ватному тампоні, який представлено у якості, який представлено у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором. Спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 5000 гривень, спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні ватного тампону зі змивом з долоні правої руки ОСОБА_4 , спеціальна хімічна речовина, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, що виявлена на поверхні ватного тампону зі змивом з сумки ОСОБА_4 , мають спільну родову належність між собою, а також зі спеціальною хімічною речовиною, яка представлена у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні ватного тампону.(а.п.195-198)

Тобто з вищенаведених доказів вбачається, що загальна сума у розмірі 5000 грн. складається з однакових за серією та номером 25 купюр номіналом по 200 грн. кожна, які були надані для проведення НСРД, виявлені та вилучені у ОСОБА_4 та надані на проведення експертного дослідження. Ці купюри люмінесціюють жовто-зеленим кольором. Тобто виявлене при проведенні експертизи на трьох грошових купюрах додаткове слово «ХАБАР», яке люмінесціює синім кольором, не впливає на належність та допустимість вказаних доказів та достовірність протоколу огляду, копіювання, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 03.11.2015.

Щодо доводів захисника про порушення права на захист ОСОБА_27 , оскільки їй при проведенні огляду місця події не було роз`яснено право мати захисника, під час обшуку також не роз`яснені аналогічні права, отже ОСОБА_4 в період з 17-20 год. до 23-00 год. не був викликаний захисник, тобто було порушено її права на захист.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 03.11.2015 та відеозапису до нього, ОСОБА_4 під час цієї слідчої (розшукової) дії були роз`ясненні відповідні права, проте вона не просила залучити будь-якого захисника, від підпису цього протоколу відмолилась в присутності двох понятих, зауважень під час складання та оголошення протоколу огляду місця події не висловлювала; під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2015 та оформлення цієї слідчої (розшукової) дії відповідним протоколом від 03.11.2015 в присутності двох понятих, ОСОБА_4 не висловлювала будь-яких зауважень, в тому числі, щодо залучення їй захисника під час проведення обшуку, хоча не була позбавлена такої можливості, також відмовилась від підпису протоколу обшуку; у протоколі затримання ОСОБА_4 детально відображено підстави затримання, роз`яснено їй права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України. На виконання вимог ст. 213 КПК України про її затримання повідомлено ОСОБА_28 Затримання проводилося за участю двох понятих. За наслідками складення протоколів заяв, зауважень чи доповнень не надійшло. В протоколі ОСОБА_4 лише висловила незгоду із незалученням в якості свідків інших осіб, які проходили повз під час її затримання. Протокол підписаний усіма учасниками цієї процесуальної дії, зокрема, ОСОБА_4 , двома понятими та слідчими, копію вручено ОСОБА_4 . У протоколі затримання ОСОБА_4 вказано, що він складений 03.11.2015 з 22:15 по 23:00 з одночасним відображенням у його тексті години фактичного затримання 17:20 тієї ж дати, а норми КПК України не вимагають складання протоколу затримання в ту ж годину, коли особу було затримано. Зокрема, ч. 5 ст. 208 КПК України вказує на саму обов`язковість складення протоколу затримання із зазначенням у ньому години і хвилини затримання. Тобто, КПК України допускає випадки, коли фактичне затримання особи і складання протоколу про це можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов (наприклад, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу). Запізніле складання протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об`єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.

З наведеного вище вбачається, що органом досудового розслідування не було порушено статей КПК України, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення, а також порушення права на захист ОСОБА_4 .

Отже, доводи сторони захисту щодо виправдання ОСОБА_4 є необґрунтованими та відхиляються судом, оцінка наявних доказів зводиться до довільного їх трактування стороною захисту на власну користь.

Відповідно ст.ст.66-67 КК України обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що вона раніше не судима, має вищу освіту, одружена, працювала на посаді голови Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває,

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що нею скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевго самоврядування з конфіскацією всього належного їй майна в межах санкції ч.3 ст. 368 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ, належить зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.11.2015 по 06.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням зазначених вище відомостей щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 , а також її процесуальної поведінки під час судового провадження, до набрання вироком законної сили належить застосувати у відношенні неї запобіжний захід - особисте зобов`язання з покладеннм обов`язків, які визначені ст.. 194 КПк України.

Після набрання вироком законної сили належить затримати ОСОБА_4 та під вартою направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

Арешт накладений на майно, відповідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 року, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Отримані від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5 000 грн., які ОСОБА_6 надав правоохоронним органам в процессі проведення НСРД, не підлягають спеціальній конфіскації, а їх належить повернути ОСОБА_6 як власнику.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України із ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у злочині, передбаченому частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевго самоврядування на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього належного їй майна.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на строк не більше двох місяців, а саме до 22.11.2024 включно, наступних обов`язків:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою на визначений час;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Після набрання вироком законної сили взяти ОСОБА_4 під варту та направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 листопада 2015 року по 06 листопада 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевго самоврядування обчислювати (відраховувати) з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання.

Речові докази: MSDHC №№869нт, 868нт, 1130нт, 1131нт з вмістом інформації за результатами проведених НСРД по кримінальному провадженню, які передані до камери зберігання речових доказів Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області - зберігати в матеріалах справи;

- контрольний змив з правої руки ОСОБА_4 , змив з сумки ОСОБА_4 які передані до камери зберігання речових доказів до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити;

-паспорт громадянки України ОСОБА_7 та свідоцтво про народження ОСОБА_8 вилучені у ОСОБА_4 , які передані на збереження ОСОБА_7 вважати повернутими власнику;

- заяву ОСОБА_6 , копію паспорту ОСОБА_6 копія довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель землекористувачами, угіддями, копію викопіювання з кадастрової карти (плану), копія ІПН ОСОБА_6 , протокол LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №423 з додатками LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №424 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №425 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №426 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №427 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, рішення №428 LVIII сесії VI скликання від 08 жовтня 2015 року, перелік договорів до рішення №426, які долучені до матеріалів провадження зберігати в матеріалах справи.

- вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. 25 купюр номіналом по 200 гривень із наступними серійними номерами: ЕЮ3766760, ВЄ 8879744, ЗА7665779, ЄЦ4145605, ЗВ 8004102, АД 3057952, ВД2195962, КИ4273754,ЗД4294556, АЕ3789435, АБ0517112, ЕЩ9355260, ЄЄ8463415, ВВ 3525223, ЄЕ7499641, АЖ8835820, ЄШ7638090,ЄД4817378, ВЗ6323159, ЕВ7849711, АГ9422620, КБ6871789, ЕЗ2140671, ТА 6650767, ЄЧ7894744 повернути ОСОБА_6 як власнику.

Арешт накладений на майно, відповідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-хімічної експертизи №194 від 08.12.2015 у сумі 613 грн (шістсот тринадцять) 80 коп., та за проведення судово-фоноскопічної експертизи №165 від 11.12.2015 року у сумі 2457 грн (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім) 60 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1