У Х В А Л А

Іменем України

22.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№ 4)» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, у відповідність до вимог чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія (№ 4)» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав, просив звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за вироками Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022 та 13.09.2023, Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2024, у зв`язку з усуненням караності діяння та вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2024.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питаня, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

1) 26.08.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 (п`ять) років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно даного вироку суду ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 26.05.2022 на суму 321,29 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

2) 14.09.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 (два) роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2022 застосовано до ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, призначеним вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022 у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік більш суворим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022 у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та вважати засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022 до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням Законом № 3886 караності діянь, за які засудженого ОСОБА_3 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022.

3) вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироками Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022, від 14.09.2022 і ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2022 до остаточного покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.04.2023.

За наведених обставин ОСОБА_3 слід вважати засудженим за даним вироком за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х місяців арешту та на підставі ст. 70 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків (з урахуванням вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022) до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

4) вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та попереднього за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 до 5 (п`ять) років 3 (три) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.10.2023.

Згідно з даним вироком суду ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 29.09.2022 на суму 1 050 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

5) вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та попереднім вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.02.2024.

Відповідно до вказаного вироку суду ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 16.12.2020 на суму 1049 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2024 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 04.01.2024 більш суворим за вироком від 13.09.2023 ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 22.03.2024.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2024 приведено у відповідність до ЗУ № 3342-ІХ вироки від 24.03.2023 та 04.01.2024 та остаточно визначено вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у виді до 5 (п`ять) років 2 (два) місяців позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили - 21.06.2024.

Початок строку 08.08.2023 року, кінець строку - 08.10.2028 року.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 у розмірі 2 102 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинені засудженим окремі діяння на даний час не є кримінально караними та відноситься до адміністративних правопорушень. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію таких діянь засудженого.

Враховуючи викладене вище, оскільки згідно з вироками Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022 та 13.09.2023, Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2024 ОСОБА_3 здійснив крадіжки майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним діянням на даний час, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення засудженого від призначеного за цими вироками покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Натомість за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України, за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, які є кримінально караним та не підлягають декриміналізації.

З урахування наведеного вище, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2024 до 4 (чотирьох) місяців пробаційного нагляду та4 підставі ст. 71 КК України призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) роки 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Вироки Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022, Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2023, Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2024 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2022, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2023, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2024 до 4 (чотирьох) місяців пробаційного нагляду. На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахування вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022, у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1