Справа № 936/729/24
Провадження № 1-кп/936/112/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2024 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи стосовно, якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , законного представника особи стосовно, якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - представника органу опіки та піклування Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, у кримінальному провадженні про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20 травня 2024 близько 10:25 години, знаходячись на АДРЕСА_1 , підбігла ззаду до громадянки ОСОБА_7 , обома руками штовхнула її в спину, внаслідок чого потерпіла впала вперед обличчям вниз на тротуарну плитку та отримала згідно з висновком судово- медичної експертизи №28/В від 24.05.2024 року середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синця і саден обличчя зліва, синця правого променево-зап`ясткового суглобу, синця правого колінного суглобу, садна 4-го пальця лівої кисті та закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці із зміщенням. Таким чином, ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_7 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження в результаті злочинної недбалості, оскільки вона не передбачала можливості настання вищевказаної шкоди для здоров`я потерпілої, але повинна була і могла передбачити.

Дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння (злочину), передбаченого ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №216 від 06.06.2024, вона виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаного типу, про що свідчать дані оглядів психіатра, неодноразові госпіталізації у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності та клінічні ознаки: психотична симптоматика, порушення мислення, емоцій, афективні розлади, через які ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними та не може на даний час. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - поміщення у спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги із загальним наглядом.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав, наведених у такому.

Особа, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала, що штовхнула потерпілу ОСОБА_7 , однак не бажала завдати їй тілесних ушкоджень у вигляді перелому руки. Не вважає, що хворіє на будь-які психічні захворювання.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.128 КК України, вчинено його підзахисною в стані неосудності, її стан не покращився, вона потребує лікування, тому вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - представник органу опіки та піклування Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_6 проти клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечив.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 без її участі

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.128 КК України, повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення, досліджених та перевірених під час судового розгляду доказами, яким надано належну оцінку, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про кримінальне правлпорушення від 20.05.2024 року (а.с.3); речовим доказом- диском із записом з камер відеспостереження, магазину "Дитячий світ", розташованого в АДРЕСА_2 , на якому зафіксовані протиправні дії ОСОБА_4 щодо ОСОБА_7 , зокрема штовхання потерпілої в спину та її падіння (а.с.27), висновком експерта №28/В від 24.05.2024, згідно з яким ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синця і саден обличчя зліва, синця правого променево-зап`ясткового суглобу, синця правого колінного суглобу, садна 4-го пальця лівої кисті та закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці із зміщенням, дані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в строки, вказані потерпілою 20.05.2024 (а.с.31-34).

Водночас, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №216 від 06.06.2024, ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаного типу, про що свідчать дані оглядів психіатра, неодноразові госпіталізації у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності та клінічні ознаки: психотична симптоматика, порушення мислення, емоцій, афективні розлади, через які ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними та не може на даний час. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - поміщення у спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги із загальним наглядом (а.с.38-41).

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 1 ст. 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну експертизу» № 1489-III від 22.02.2000 примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

На підставі ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з абз. 1, 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005, визначаючи відповідно до ч. 3 - 5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснено, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує характер душевного захворювання, рекомендації експертів про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом, а також те, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке законом віднесено до категорії нетяжких злочинів.

З досліджених даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, посередньо характеризується по місцю проживання, на наркологічному обліку не перебуває, проте перебуває на психіатричному обліку у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" з 08.01.2008 року з діагнозом "шизоафективний розлад".

Згідно з ст.66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання немає.

Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.

За таких обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи №216 від 06.06.2024, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.128 КК України- необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження у стані неосудності, оскільки виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаного типу, через які ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними та не може на даний час, що виключає можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а тому враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворої, а також приймаючи до уваги дані про особу останньої, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно обвинуваченої слід задовольнити і застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальних витрат немає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не застосовано.

Керуючись ст.ст.369, 372, 512-513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000098 від 21.05.2024 щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з вчиненням нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України- задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ- DVD-R диск із записами відео з камер спостережень, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000098- залишити в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 15.11.2024.

Суддя ОСОБА_1