Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/5766/24
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/504/24
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2024 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 , подані на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2024 року про застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000303 у вигляді застави,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура

1. Судове провадження у цій справі здійснюється Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду у зв`язку з отриманням апеляційних скарг від захисників ОСОБА_6 (10.07.2024), ОСОБА_7 (11.07.2024), ОСОБА_8 (11.07.2024) та від прокурора ОСОБА_10 (11.07.2024), поданих відповідно до п. 5-1 ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу слідчого судді від 08.07.2024, постановлену у відповідності до ч. 1 ст. 176, ст. ст. 182, 183, ч. 1 ст. 194 КПК (т. 2 а. с. 26, 35-41, 57-66, 73, 79-81, 86-88, 89-91, 147-152, 169-176, 198-208).

ІІ. Зміст оскаржуваного рішення

2. Ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання детектива - застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 000 000 (шістдесят мільйонів) грн з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК.

3. Наведене рішення мотивоване тим, що: (1) у кримінальному провадженні №0000303 здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу України /далі - КК/, щодо фактів, виходячи з яких: (а) група осіб, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення злочинів, з метою особистого збагачення, запропонували надати неправомірну вигоду службовій особі органів державної влади за вчинення нею дій в їх інтересах з використанням її повноважень; (б) службова особа органів державної влади прийняла пропозицію одержати неправомірну вигоду від групи осіб, організованої у стійке об`єднання, за вчинення нею дій в їх інтересах; (2) ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, а саме у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; (3) доведено існування ризиків, наведених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, проте, не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК; (4) запобіжний захід у вигляді застави буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного; (5) застава у визначеному розмірі зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 , покладених на нього обов`язків і запобігти встановленим ризикам.

ІІI. Вимоги та доводи осіб, які звернулися з апеляційними скаргами

4. В апеляційних скаргах ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зазначається прохання про скасування оскаржуваної ухвали та прийняття рішення щодо відмови у застосуванні запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказано про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та постановлення ухвали про застосування до підозрюваного застави в розмірі, визначеному для тяжких злочинів, або особистого зобов`язання.

4.1. Всі захисники в апеляційних скаргах зазначають про: (1) відсутність доказів обґрунтованої підозри за ч. 4 ст. 369 КК; (2) відсутність ризиків; (3) необґрунтованість і непомірність розміру застави. Зокрема, на думку ОСОБА_7 , при визначенні розміру застави не взято до уваги майнового стану ОСОБА_11 та його близьких.

4.2. Крім того, захисник ОСОБА_6 вказує на: (1) відсутність у детектива повноважень на звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу; (2) недоведеність неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання чи застави у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 183 КПК для тяжких злочинів.

4.3. У судовому засіданні захисники підтримали доводи, зазначені в апеляційних скаргах та заперечили проти доводів апеляційної скарги прокурора.

5. Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 110 161 668 (сто десять мільйонів сто шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят вісім) грн та з покладенням обов`язків.

5.1. В апеляційній скарзі прокурор зазначає про те, що: (1) стороною обвинувачення доведено в тому числі існування ризиків знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; (2) зазначений у клопотанні розмір застави є помірним для ОСОБА_9 , зважаючи на його спосіб життя та висловлювання щодо отримання ним сум неправомірної вигоди; (3) оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, до ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у зазначеному в клопотанні розмірі.

5.2. Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів та заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

IV. Узагальнені позиції інших учасників

6. ОСОБА_11 підтримав апеляційні скарги захисників та просив їх задовольнити з мотивів, наведених у них, а апеляційну скаргу прокурора просив залишити без задоволення.

V. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів

7. Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із такого.

(§1) Щодо обґрунтованості підозри

8. Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК.

8.1. Захисники зазначили, що підозра є незаконною та необґрунтованою, оскільки: (1) дії ОСОБА_11 помилково кваліфіковані як тяжкий злочин за ст. 369 КК (Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі); (2) докази наявності розмов відсутні, і, якщо припустити, що вони мали місце, то за їх змістом не можливо стверджувати, що зі сторони підозрюваного мало місце підбурювання. Їх доводи підтримав ОСОБА_11 .

8.2. Прокурор зазначив, що підозра в достатній мірі обґрунтована наявними матеріалами.

8.4. За підсумками перевірки доводів апеляційних скарг суд апеляційної інстанції погоджується, що наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

8.5. Так, кваліфікація дій ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 369 КК наразі є попередньою.

8.5.1. За підсумками проведення досудового розслідування кваліфікацію дій підозрюваного може бути змінено стороною обвинувачення, враховуючи докази, які будуть зібрані.

8.5.2. В той же час суд апеляційної інстанції на цій стадії не може виходити з іншої кваліфікації дій підозрюваного, ніж їх кваліфікує сторона обвинувачення, враховуючи відсутність очевидних ознак неправильності їх кваліфікації.

8.6. Ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК передбачає, зокрема, відповідальність за закінчений замах на підбурювання особи до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою дій в інтересах третіх осіб з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

8.7. Вважаючи, що дії ОСОБА_11 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, колегія суддів виходить із таких фактів та інформації:

8.7.1. 11.07.2023 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303 за ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК, щодо того, що, зокрема, група осіб, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення злочинів, з метою особистого збагачення, запропонували надати неправомірну вигоду службовій особі органів державної влади за вчинення нею дій в їх інтересах з використанням її повноважень (т. 1 а. с. 15-16);

8.7.2. 04.07.2024 ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК (т. 1 а. с. 18-24), враховуючи, що:

(1) згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України /далі - КМУ/ від 20.01.2021 №28-р і від 15.09.2021 №1127-р ОСОБА_12 був заступником Голови Державної митної служби України /далі - Держмитслужба/ з 22.01.2021 (т. 1 а. с. 44-45);

(2) розпорядженням КМУ від 01.02.2023 №96-р на ОСОБА_12 тимчасово покладено виконання обов`язків Голови Держмитслужби (т. 1 а. с. 46);

(3) положенням про Держмитслужбу, затвердженим постановою КМУ від 06.03.2019 №227, окрім іншого, визначено повноваження Голови Держмитслужби щодо призначення та звільнення з посад за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, а також встановлено, що до територіальних органів Держмитслужби належать, зокрема, митниці (т. 1 а. с. 47-56);

(4) у протоколі про результати аудіоконтролю осіб від 19.09.2023 зафіксовано розмови ОСОБА_13 з ОСОБА_14 від 27.07.2023, у ході яких: ОСОБА_13 пообіцяв надіслати ОСОБА_14 відомості про своїх кандидатів на посади керівників Львівської або Волинської митниці, щоб цю інформацію ОСОБА_14 передав ОСОБА_12 ; (б) після повідомлення ОСОБА_14 , що він «на 16 домовився зі ОСОБА_12 по тому питанню» та зазначив, що «подивився телефон, у мене кандидати всі зникли. Можеш мені перекинути тих, що раніше скидав», ОСОБА_13 відповів згодою; (в) під час цієї розмови ОСОБА_14 зазначив: «ви ж говорили, що будь-яка західна. Це ж Волинь, Чернівці», на що ОСОБА_13 відповів: «ні, або Львів, або Волинь»; (г) на повідомлення ОСОБА_14 про те, що у Чернівцях зараз перевірка і цей варіант може бути швидше, ОСОБА_13 відповів, що вони готові братись за будь-яке, але у них в пріоритеті Львів; (ґ) цього ж дня о 17 год 11 хв ОСОБА_14 повідомив, що «поговорили, але кінцеве рішення - завтра, ще будемо зустрічатися, видасть…»; (д) надалі у ході цієї розмови співрозмовники обговорювали питання, що ОСОБА_15 цього разу надіслав лише чотирьох кандидатів, не надіславши кандидата-дівчину, яку водночас надсилав минулого разу, а на запитання ОСОБА_14 щодо того, хто із цих чотирьох кандидатів в пріоритеті, підозрюваний відповів: «ну ось цей харківський, який рахується начальником митниці» (т. 1 а. с. 25-28);

(5) у відповідності до протоколу про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову, яка відбулась 29.07.2023 між ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , під час якої: (а) ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_13 , що зустрічався, і що попередньо погоджено на Чернівці того їхнього кандидата - керівника в Харкові, зазначивши, що на Львів важко, а Волинь під питанням; (б) ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив вказану інформацію, поцікавившись що вони могли б запропонувати по Чернівцях, на що ОСОБА_9 відповів, що не може наразі сказати, а по Львову та Волині він готовий гарантувати результат, а який саме зазначить згодом; (в) далі ОСОБА_13 з ОСОБА_14 обговорювали питання щодо конкретних пропозицій по Чернівцях, у ході якої ОСОБА_13 повідомив, що вони готові почекати Волинь, зокрема, на таких умовах: «ми або можемо фіксуватись на якійсь цифрі. Але явно не мільйон. Або показувати результати, як то там ділиться 75 на 25. Тобто, якщо ми показуємо результатам, то ми робимо 75 на верх, 25 внизу лишаємо»; (г) ОСОБА_9 повідомив: «дивись машин 6-7 тисяч за місяць їде. 120 і 220 доларів з одиниці. І як завжди половина цієї роздачі … доларів це тобі вже є. Плюс на Волині … працює, вони там теж нормально закривають. Зерно зараз їде через Волинь, а зерно нормально там … в середньому у них там роздача 2% на всіх, а митниці виходить десь 0,2-0,3 від бруттової суми. І плюс я б одразу там запустив… Департамент контрабанди і КММ я на себе візьму …»; (ґ) надалі ОСОБА_13 зазначив, що пропонує такий варіант по Волині: «500 наперед після призначення, і за результатами місяця, наприклад, мільйон зібрали, ці 500 віднімаємо, а інше ділимо навпіл», на що ОСОБА_9 зазначив, що такий варіант його влаштовує, а також, що: «я на Волині програму встановив - я там збирав 4-5 за місяць, особисто я»; (д) ОСОБА_9 роз`яснив, що по Чернівцях так як по Волині не буде; (е) після завершення розмови з ОСОБА_9 . ОСОБА_13 продовжив розмову з ОСОБА_14 та підсумував, що їм потрібна саме Волинь та повідомив обговорені раніше умови (т. 1 а. с. 29-33);

(6) згідно з протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову 21.08.2023 між ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , під час якої: (а) ОСОБА_13 та ОСОБА_14 домовились про зустріч в м. Києві; (б) під час наступної розмови, яка відбулась у ході зустрічі ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , ОСОБА_13 зазначив, що Чернівці в цілому, дуже добре, а також співрозмовники згадали ОСОБА_17 ; (в) ОСОБА_13 повідомив, що готові дати одразу за призначення, а далі потрібно буде два місяці, щоб налагодити, а ОСОБА_9 на запитання ОСОБА_14 щодо конкретних пропозицій сказав: «ну ось за Волинь сказати йому п`ятсот, а за Чернівці сказати йому, мабуть, двісті» і зазначив про необхідність зміни декількох людей на митниці, бо «більше там нікого не мати - це там сильно нема чого ловити; (г) під час розмови ОСОБА_13 підсумував, що «ОСОБА_12 треба говорити, що ось такі початкові плани, потім результат щомісячний, все що зробимо - навпіл. Потім Ви (звернення до ОСОБА_14 ) там вже підкоригуєте» (т. 1 а. с. 34-38);

(7) у протоколі про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023 зафіксовано розмову 23.08.2023 між ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , під час якої: (а) ОСОБА_14 повідомив, що пропозиція щодо призначення розглядається, що буде або Чернівці, або, можливо, Волинь ; (б) на це ОСОБА_13 запитав чи не хоче, ймовірно, ОСОБА_12 призначити їх кандидатів на посади керівників обох цих митниць, зазначивши: «а обох він не хоче? Чернівці і Волинь?»; (в) у контексті розмови, що з ОСОБА_17 більше контактує ОСОБА_9 , ОСОБА_13 запевнив ОСОБА_14 у надійності ОСОБА_9 , зокрема зазначив, що: « ОСОБА_18 все буде робити, як треба... Він мій партнер у різних справах. До нього нема ніяких зауважень. За весь час нашого спілкування все добре. По Чернівцях він знайшов там людей в Румунії, займаються цигарками. Ну і у них є там румунська сторона, вони розуміють як все можна вибудувати» (т. 1 а. с. 39-41);

(8) згідно з протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.11.2023 зафіксовано розмову, яка відбулась 06.10.2023 між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , під час якої: (а) ОСОБА_14 повідомив, що наказ «по Чернівцях, по харківському товаришу» чи вже підписаний, чи буде підписаний на тижні та висловив побоювання, що б він, ймовірно, йшлося про ОСОБА_17 , «не зіскочив»; (б) на це ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_14 взяти «кураторство» за ОСОБА_19 , сказавши: «за нього платить вже ОСОБА_18 в будь-якому випадку. Просто головне, щоб коли він у понеділок дасть контакту особу - з ким спілкуватись, хто буде курирувати його. Він говорить, що це Ви - і все» (т. 1 а. с. 42-43).

8.8. Ураховуючи наведене, можна дійти висновку, що наявні факти, виходячи з яких ОСОБА_9 може бути причетним до закінченого замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо впливу на призначення на посади керівників регіональних митниць.

8.8.1. Оскільки, зі змісту розмов, зафіксованих з допомогою проведених негласних слідчих (розшукових) дій /далі - НС(Р)Д/, не вбачається, що ОСОБА_9 пропонував, обіцяв чи надав ОСОБА_14 неправомірну вигоду, у зв`язку з отриманням якої він вплине на уповноважену на виконання функцій держави особу - керівника Держмитслужби.

8.8.2. Натомість в розмовах між зазначеними особами йшлося про обговорення ними суми неправомірної вигоди, яку планувалося запропонувати саме ОСОБА_12 , а не ОСОБА_14 .

8.9. Отже, вище наведено інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_9 міг вчинити саме те кримінальне правопорушення, яке йому інкримінуються.

8.10. Щодо доводів сторони захисту, які стосувалися сумнівів у достовірності змісту зафіксованих розмов, то з ними колегія суддів не погоджується, оскільки наведеної інформації достатньо, щоб на цій стадії дійти висновку про причетність ОСОБА_9 до вчиненого злочину за стандартом доведення «обґрунтована підозра».

8.11. Таким чином, відсутні підстави, щоб стверджувати, що орган досудового розслідування очевидно припустився неправильної кваліфікації дій ОСОБА_9 , повідомивши йому про підозру за ст. 369 КК.

(§2) Щодо наявності/відсутності ризиків

9. В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, що підозрюваний може (а) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, (б) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, (в) вчинити інше кримінальне правопорушення. У той же час, на його думку, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків (а) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та (б) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

9.1. Сторона захисту зазначала, що висновки щодо наявності ризиків не відповідають фактичним обставинам, оскільки сторона обвинувачення не надала жодного доказу їх існування. На підтвердження своїх доводів сторона захисту зазначила, що: (1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду відсутній оскільки: (а) наявність паспорта громадянина України для виїзду закордон та фінансових можливостей для переховування не свідчить про його наявність; (б) вказаний ризик не може ґрунтуватися на суворості можливого покарання; (в) з часу повідомлення про підозру ОСОБА_9 не здійснював спроб переховуватися та демонстрував сумлінну процесуальну поведінку; (г) факт неодноразового перетину кордону не свідчить про ризик втечі; (ґ) ОСОБА_9 має постійне місце проживання, цивільну дружину з якою виховують дитину, міцні соціальні зв`язки та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; (2) не доведено існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки: (а) матеріали клопотання ґрунтуються виключно на протоколах НС(Р)Д, тобто є очевидним, що докази є зібраними і носії інформації перебувають в розпорядженні сторони обвинувачення; (б) в ході проведеного обшуку вилучено мобільні телефони з електронними документами та акаунтами в месенджерах; (3) відсутнім є ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, тому, що: (а) стороною обвинувачення не долучено протоколів допиту свідків на яких підозрюваний міг би впливати; (б) в матеріалах клопотання відсутні докази щодо спроб ОСОБА_9 впливати на будь-кого; (4) не доведеним є також можливість ОСОБА_9 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення так як: (а) стороною обвинувачення не надано доказів існування такого ризику; (б) в матеріалах клопотання відсутні відомості про вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення чи готування до його вчинення.

9.2. Прокурор заперечив проти доводів сторони захисту, вказавши, що наявні ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК та їх існування належним чином підтверджено. На спростування висновків слідчого судді щодо недоведеності ризиків знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином повідомив, що: (1) у справі наявні відомості про існування електронних доказів, у тому числі із змістом спілкування підозрюваних, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, до яких підозрюваний може мати доступ та у знищенні, приховуванні або спотворенні яких він зацікавлений (електронні файли, акаунти у месенджерах тощо); (2) володіючи інформацією про кримінальне провадження відносно нього, підозрюваний може знищити сховати чи спотворити документи, що мають значення для кримінального провадження, однак які наразі не виявлені органом досудового розслідування; (3) про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином свідчить схильність ОСОБА_9 до вирішення питань з посадовими особами, зокрема, шляхом надання неправомірної вигоди або ж залучення до такого інших осіб.

9.3. За наслідками апеляційного перегляду зроблено висновок, що слідчий суддя правильно встановив наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, та відсутність ризиків передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

9.4. Надаючи саме таку оцінку доводам апеляційних скарг захисників та прокурора, колегія суддів виходить із того, що крім «обґрунтованої підозри» обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

9.4.1. Адже підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний… може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

9.4.2. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).

9.5. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

9.6. Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави», оскільки існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

9.7. У ході застосування наведеного підходу щодо наявності чи відсутності ризиків, судом апеляційної інстанції враховується наступне.

9.7.1. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується не самими по собі фактами підозри особи у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суворістю можливого покарання за злочин, у якому людина підозрюється (т. 1 а. с. 18-24), та наявністю паспорта громадянина України для виїзду за кордон (т. 1 а. с. 62) з неодноразовими поїздками за межі України, в тому числі, під час воєнного стану (т. 1 а. с. 66), але й у сукупності з цими фактами на ймовірність переховування вказує наявність у ОСОБА_9 та членів його сім`ї матеріальних можливостей для переховування [ОСОБА_9 за період 2014 - 2015 років отримав офіційно відображені доходи в розмірі 43 833 грн, востаннє офіційний дохід він одержав у 2015 році (т. 1 а. с. 64); він є власником автомобіля MERCEDES-BENZ SLS 63 AMG, 2010 року випуску, днз НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 65); підозрюваний постійно користується транспортним засобом MERCEDES-BENZ S 400, 2021 року випуску, днз НОМЕР_2 (т. 1 а. с. 66-68); він орендував квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , місячна орендна плата за користування якою становить 2500 дол. США, що на момент підписання договору оренди було еквівалентно 93 500,00 грн (т. 1 а. с. 215-222), хоча згідно з протоколом огляду від 25.06.2024 середня вартість оренди квартири в будинку за вказаною адресою становить 245 475 грн (т. 1 а. с. 91-94); відповідно до договору купівлі-продажу від 08.01.2024 мати ОСОБА_9 - ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 69-71) придбала будинок за адресою: АДРЕСА_2 , договірна вартість якого склала 18 997 833 грн (т. 1 а. с. 72-77), хоча докази наявності у неї чи її чоловіка значних доходів або заощаджень, які б дозволяли придбати зазначене майно, відсутні].

9.7.2. Наявність ризику незаконно впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, підтверджується тим, що: (1) у результаті обізнаності ОСОБА_9 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування; (2) КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК); (3) ОСОБА_9 вчинив вищезазначене кримінальне правопорушення за попередньою змовою з іншими особами, що може вказувати на можливість здійснення ним впливу як на підозрюваних (співучасників), з метою створення альтернативної версії подій, так і на свідків, з метою зміни ними своїх показань.

9.7.3. Також доведеним є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки: (1) злочин, в якому підозрюється ОСОБА_9 , вчинявся протягом тривалого часу, що може вказувати на стійкість сформованих злочинних намірів у підозрюваного щодо вчинення інших кримінальних правопорушень; (2) відповідно до протоколу про результати аудіоконтролю щодо ОСОБА_13 від 20.09.2023 №19/9946, під час розмови 29.07.2023 між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , останній повідомив: «дивись машин 6-7 тисяч за місяць їде. 120 і 220 доларів з одиниці. І як завжди половина цієї роздачі … доларів це тобі вже є. Плюс на Волині … працює, вони там теж нормально закривають. Зерно зараз їде через Волинь, а зерно нормально там … в середньому у них там роздача 2% на всіх, а митниці виходить десь 0,2-0,3 від бруттової суми. І плюс я б одразу там запустив… Департамент контрабанди і КММ я на себе візьму …» (т. 1 а. с. 31), що вказує на обізнаність підозрюваного щодо обставин ймовірного надання неправомірної вигоди службовим особам на держаному митному кордоні та свідчать про можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення інших кримінальних правопорушень.

9.7.4. Також слідчий суддя правильно встановив відсутність ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки, як вважає колегія суддів: (1) зазначення в клопотання про наявність відомостей про існування електронних доказів є надто загальним і конкретних фактів наявності в підозрюваного, наприклад, доступу до певних мобільних додатків чи аккаунтів у соціальних мережах, фактів збереження інформації в хмарному сховищі даних і здатності доступу до нього, незважаючи на вилучення мобільних телефонів чи інших пристроїв (якщо таке мало місце), тощо стороною обвинувачення наведено не було; (2) незважаючи на майнове становище підозрюваного, загальні твердження про соціальне його становище і коло спілкування, зазначені у клопотанні, без чіткого пояснення конкретними фактами завдяки спілкуванню з ким саме ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не свідчать про існування відповідного ризику перешкоджання.

9.8. Ураховуючи, що в оскаржуваному рішенні слідчий суддя, виходячи з доводів сторони обвинувачення, зазначив достатні підстави, наявність яких підтверджується дослідженими ним доказами, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК має місце. Адже, як вважає колегія суддів, в ухвалі від 08.07.2024 ймовірність настання даних ризиків не зазначена абстрактно, а переконливо продемонстрована.

9.9. Вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_9 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, стороною захисту в ході апеляційного перегляду не було спростовано.

9.10. Натомість сторона обвинувачення навела лише абстрактні твердження без демонстрації конкретних фактів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

(§3) Щодо застосованого запобіжного заходу

10. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК, запобіжний захід у виді застави буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

10.1. Сторона захисту вказала про недоведеність неможливості застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

10.2. Прокурор зазначив про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою у розмірі, наведеному в клопотанні.

10.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, застосувавши до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави.

10.4. Надаючи відповідну оцінку, колегія суддів виходить зі стандарту доведення «достатні підстави».

10.4.1. Так, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти установленим ризикам. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК).

10.4.2. Отже, інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення ймовірності цього, із огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини.

10.5. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із дій, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, але вимагає наведення конкретних фактів, котрі у своїй сукупності можуть вказувати на те, що він має реальну можливість вчинити такі дії у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

10.6. Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою є: (а) домашній арешт; (б) застава; (в) особисте зобов`язання; (г) особиста порука.

10.7. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК).

10.8. Санкцією ч. 4 ст. 369 КК передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

10.9. Тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303 щодо ОСОБА_9 стосується розслідування обставин вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення й існує ймовірність його притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років (т. 1 а. с. 18-22).

10.10. Разом з цим, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (32 роки), розлучений (т. 1 а. с. 87-90), має сина 2016 року народження (т. 1 а. с. 183), проживає у м. Києві (т. 1 а. с. 215-222), йому надавалася медична допомога в червні 2024 (т. 1 а. с. 212-213), володіє достатніми майновими ресурсами (т. 1 а. с. 64-68) та користується дороговартісним майном (т. 1 а. с. 65-68, 210-211, 215-222; т. 2 а. с. 13), відомості про наявність судимості у підозрюваного відсутні.

10.11. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів, беручи до уваги особисті характеристики підозрюваного, його стан здоров`я, наявність сталих соціальних зв`язків (малолітня дитина) та процесуальну поведінку вважає, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки стримуючим фактором від настання ризиків буде загроза звернення відповідної суми, у разі її внесення, в дохід держави.

10.11.1. Вказане може утримувати підозрюваного від порушення процесуальних обов`язків, зважаючи на захоплення ОСОБА_9 дороговартісним майном (про вказане свідчать факти купівлі ексклюзивного автомобіля MERCEDES-BENZ SLS 63 AMG, 2010 року випуску вартістю понад 4 млн грн та придбання на ім`я матері житлового будинку в центрі столиці вартістю понад 18 млн грн) та його звиклість до ведення розкішного способу життя (користування дороговартісним автомобілем 2021 року випуску, неодноразові поїздки за кордон, проживання у дороговартісному житлі в центрі столиці).

10.11.2. У той же час запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також інші більш м`які запобіжні заходи, ніж застава у визначеному слідчим суддею розмірі, не будуть достатніми запобіжними заходами, та, зважаючи на поведінку підозрюваного, його майновий стан, застосування таких заходів може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому етапі.

(§4) Щодо розміру застави, визначеного слідчим суддею

11. Слідчий суддя, з урахуванням майнового стану підозрюваного, членів його родини, обставин кримінального правопорушення, дійшов висновку про необхідність визначити заставу у сумі 60 000 000 (шістдесят мільйонів) грн, яка не є, на його думку, завідомо непомірною для ОСОБА_9 та разом з покладеними на нього обов`язками забезпечуватиме належну процесуальну поведінку й запобігатиме існуючим ризикам.

11.1. Сторона захисту зазначила, що застосована слідчим суддею сума застави, є явно не співмірною з доходами ОСОБА_9 і її розмір необхідно привести до розміру застави, визначеного ч. 5 ст. 183 КПК для тяжких злочинів.

11.2. Прокурор вказав, що до ОСОБА_9 , зважаючи на наявне в нього та членів його сім`ї майно та спосіб життя, а також його розмови про одержання ним у минулому мільйонів доларів США від корупційних схем на митниці, необхідно застосувати заставу в розмірі 110 161 668 грн.

11.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя у повній мірі дослідив обставини справи, роль у них підозрюваного та, зважаючи на майновий стан ОСОБА_9 і його родини, правильно визначив суму застави.

11.4. Порядок визначення розміру застави регулюється ст. 182 КПК.

11.4.1. Так, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (п. 2 абз. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

11.4.2. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).

11.4.3. Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

11.4.4. Водночас сума застави повинна бути оцінена з врахуванням особи підозрюваного, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

11.5. Застосовуючи наведений підхід до обставин цієї справи, колегія суддів виходить із таких обставин, згідно з якими:

11.5.1. ОСОБА_9 :

(1) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК, а саме у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (т. 1 а. с. 18-24);

(2) за період 2014 - 2015 років отримав доходи в розмірі 43 833 гривень, і востаннє офіційний дохід він одержав у 2015 році (т. 1 а. с. 64);

(3) є власником автомобіля MERCEDES-BENZ SLS 63 AMG, 2010 року випуску, днз НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 65);

(4) постійно користується транспортним засобом MERCEDES-BENZ S 400, 2021 року випуску, днз НОМЕР_2 (т. 1 а. с. 66-68);

(5) користувався квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , орендна плата за користування якою в договорі зазначена як 2500 дол. США, що еквівалентно 93 500,00 грн на момент підписання договору (т. 1 а. с. 215-222), хоча згідно з протоколом огляду веб-сайтів від 25.06.2024 середня вартість оренди квартири в будинку за вказаною адресою становить 245 475 грн (т. 1 а. с. 91-94).

11.5.2. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.01.2024 мати ОСОБА_9 - ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 69-71) придбала будинок за адресою: АДРЕСА_2 , договірна вартість якого склала 18 997 833 грн (т. 1 а. с. 72-77). Зазначена сума значно перевищує доходи батьків ОСОБА_9 , які не мали таких доходів, які забезпечили б можливість придбання вказаного будинку (т. 1 а. с. 69-71, 81, 83-86).

11.6. Ураховуючи особу ОСОБА_9 , його майновий стан, та наявність обґрунтованої підозри, визначений слідчим суддею розмір застави хоч і є досить значним, але, як вбачається з матеріалів справи, не є явно непомірним для підозрюваного.

11.7. Крім того, з огляду на обставини справи, в тому числі, високу ймовірність настання ризиків, зважаючи на характеризуючі відомості, майновий стан і зв`язки підозрюваного, визначення застави у більшому розмірі, ніж передбачений зазвичай для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, не є свавільним, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

11.8. Таким чином, визначена сума застави відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК, а її сплата дозволить запобігти встановленим ризикам, оскільки можливість її втрати утримуватиме підозрюваного ОСОБА_9 від вчинення відповідних дій.

(§5) Висновки

12. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.

12.1. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК).

12.2. Оскільки судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 309, 370, 376, 393, 395-407, 418, 419, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників та прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4