Справа № 639/5442/24
Провадження № 1-кп/639/442/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5442/24 (в ЄРДР №0000777 від 08.08.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 1947 р.н., яка є особою похилого віку (77 років) та з якою сумісно проживає, що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 01.07.2024 о 22 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали в образах нецензурною лайкою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим допустив домашнє насильство. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім того, 18 липня 2024 року о 13:30 ОСОБА_3 за адресою тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю матір`ю - ОСОБА_6 , в ході якої здійснив дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у стусанах, ляпасах, штовханнях, ображаннях нецензурною лайкою на адресу останньої, внаслідок чого завдав їй психологічних та фізичних страждань, чим допустив домашнє насильство. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того, 20 липня 2024 року приблизно о 20:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим допустив домашнє насильство. Дане правопорушення вчинене ОСОБА_3 повторно протягом року.

Також, 20 липня 2024 року приблизно о 20:00 години ОСОБА_3 , протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_1 від 18.07.2024 року, а саме з 15:20 18.07.2024 до 15:20 28.07.2024, який винесено відносно останнього, перебував за адресою мешкання своєї матері ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), чим порушив заходи, застосовані до нього, а саме зобов`язання залишати місце проживання матері, заборона на вхід та перебування на місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою.

В подальшому, 25 липня 2024 року о 12:00 години ОСОБА_3 , протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_1 від 18.07.2024 року, а саме з 15:20 18.07.2024 до 15:20 28.07.2024, який винесено відносно останнього, перебував за адресою мешкання своєї матері ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), чим порушив заходи застосовані до нього, а саме зобов`язання залишати місце проживання матері, заборона на вхід та перебування на місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою.

Крім того, 26 липня 2024 року о 18:00 годині ОСОБА_3 , протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_2 від 18.07.2024, а саме з 15:20 18.07.2024 до 15:20 28.07.2024, який винесено відносно останнього, перебував за адресою мешкання своєї матері ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), чим порушив заходи, застосовані до нього, а саме заборона залишати місце проживання матері, заборона на вхід та перебування на місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Так, 05.08.2024 о 16-00 ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою АДРЕСА_2 , влаштував сварку з матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань.

Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 , будучи особою похилого віку, постійно перебуває у стані емоційного пригнічення, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршенні якості життя в цілому.

У потерпілої ОСОБА_6 виявлено ознаки переживання психологічного насильства у складі домашнього насильства, а також ознаки переживання стресового стану в наслідок зазначених подій.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Обвинувачений ОСОБА_3 під час виконання судом дій, передбачених ч. 1 ст. 348 КПК України, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, зазначивши, що не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Будучи допитаним судом, ОСОБА_3 надав показання, згідно яких дійсно він періодично вживає спиртне та влаштовує скандали матері, ОСОБА_6 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого остання неодноразово викликала працівників поліції, які по приїзду складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, проводили з ним бесіди, проте дати, коли це відбувалось, він назвати не може, адже не пам`ятає. Під час вказаних скандалів він вживав ненормативну лексику відносно матері. Після подій він кожного разу просив у матері вибачення, але чому це знову повторювалось, сказати не може. Заперечував застосування фізичної сили відносно потерпілої.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за наведених вище обставин підтверджується показаннями потерпілої, яка була допитана під час судового розгляду, а також сукупністю інших досліджених доказів по кримінальному провадженню.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що її син зловживає спиртними напоями, ніде не працює протягом тривалого періоду часу, веде паразитивний спосіб життя. Вона за власний кошт кодувала його, проте з часом він знов почав вживати спиртні напої. Він має власне житло за адресою: АДРЕСА_1 , проте регулярно приходить до неї, щоб поїсти, адже заробітку не має. При цьому, коли він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, що буває майже завжди, він поводить себе агресивно, ображає її нецензурною лайкою, погрожує, влаштовує безлад в її будинку, вивертає речі із шаф. Були випадки, коли внаслідок його цілеспрямованих дій, зокрема через його спроби вихопити її телефон, у неї утворювались синці на руках. Вона регулярно викликала працівників поліції, проте це було безрезультатно, ОСОБА_3 інколи просив у неї вибачення, але після чергового вживання спиртного все повторювалось. Крім того, не дивлячись на те, що вона свого часу забезпечила його власним житлом, ОСОБА_3 регулярно заявляє, що будинок, в якому вона мешкає, залишила йому бабуся. Нещодавно мав місце випадок, коли через агресивну поведінку сина, вона пішла з будинку та майже була змушена ночувати у полі під відкритим небом, але потім її приютили сусіди, надавши місце для ночівлі. Вказані дії ОСОБА_3 викликають погіршення стану її здоров`я, у неї підвищується тиск, вона відчуває біль у грудях.

У призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 покладалась на розсуд суду.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується документами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом, а саме:

-заявою ОСОБА_6 від 05.08.2024, в якій остання просила органи Національної поліції вжити заходи відносно ОСОБА_3 , який цього дня влаштував з нею сварку, в ході якої погрожував фізичною розправою (а. 7 матеріалів д.р.);

-відомостями, що містяться у листі відділу соціальної роботи по Новобаварському району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» Департаменту соціальної політики ХМР від 13.08.2024 №288 (а. 47 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2024 по справі №639/4391/24, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), яке мало місце 18.07.2024 (а. 12 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2024 по справі №639/4575/24, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн., за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, що мало місце 01.07.2024 та 20.07.2024; невиконання термінового заборонного припису 20.07.2024, 25.07.2024 та 26.07.2024 (а. 13-15 матеріалів д.р.);

-висновком спеціаліста (практичного психолога, доцента кафедри соціології та психології ХНУВС ОСОБА_7 ) від 21.08.2024, згідно якого: під час бесіди у потерпілої ОСОБА_6 було виявлено ознаки переживання психологічного насильства у складі домашнього насильства, а також ознаки переживання стресового стану в наслідок зазначених подій. Результати бесііди та тестування потерпілої дозволяють констатувати погіршений психоемоційний стан внаслідок переживання пролонгованої психотравмівної ситуації. Рекомендовано уникати стресових ситуацій та дистанціювання від кривдника як джерела психотравмування. (а. 30-38 матеріалів д.р.).

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом не допитувалися свідки сторони обвинувачення.

04.09.2024 в судовому засіданні сторони кримінального провадження повідомили про відсутність клопотань щодо доповнення судового розгляду.

З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів, належність, допустимість та достовірність яких у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Перед допитом потерпіла ОСОБА_6 була ознайомлена із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, наявності підстав казати нею неправду судовим розглядом не встановлено. Її показання є логічними, послідовими, узгоджуються з іншим доказам по справі.

Крім того сам обвинувачений визнавав факти домашнього насильства з його боку по відношенню до потерпілої ОСОБА_6 .

Істотних порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості досліджених доказів, судовим розглядом не встановлено.

Клопотань про визнання доказів недопустимими стороною захисту також не заявлялось.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується дослідженими судом доказами та показаннями самого обвинуваченого.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

З огляд на фактичні дані, встановлені на підставі наведених вище доказів, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до фізичних та психологічних страждань останньої.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, та мотиви суду при призначенні покарання.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше несудимий; одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; працездатний, але не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченими п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 67 КК України, посилання в обвинувальному акті на наявність такої обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, є безпідставним, адже ця обставина передбачена ст. 126-1 КК України як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. (ч. 2 ст. 65 КК України)

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанові від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів; форму вини; конкретні обставини кримінального правопорушення, його триваючий характер та підґрунтя; наслідки у вигляді психологічних страждань потерпілої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку; особу обвинуваченого, його відношення до скоєного; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховується, що в процесі скоєння кримінального правопорушення, яке є триваючим, такий механізм, як терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_3 , виявився неефективним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цілі покарання, зокрема і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , можуть бути досягнуті лише шляхом призначення йомупокарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст. 126-1 КК України.

Проте, з огляду на визнання вини ОСОБА_3 та щире каяття, на переконання суду, вказане покарання можливо призначити обвинуваченому не у максимальному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 05.09.2024.

До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1