печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003120 від 11.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням у кримінальному провадженні № 0003120про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Задля дієвості цього провадження у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у виді запобіжного заходу, посилаючись на мету і підстави застосування такого запобіжного заходу слідчий просить застосувати ОСОБА_4 тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, надавши письмові заперечення, у яких вказав, що досудове розслідування проводиться з порушенням правил підслідності, ризики наведені слідчим у клопотанні є узагальнюючими та не мають достатнього підґрунтя, а тому, посилаючись на місці соціальні зв`язки, позитивні характеризуючі дані та незадовільний стан здоров`я підозрюваного,просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Свідок ОСОБА_8 , цивільна дружина підозрюваного показала суду на позитивні характеризуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_4 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, допитавши свідка, вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003120, у якому 12.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що клопотання не підсудне Печерському районному суду м. Києва, оскільки орган досудового розслідування територіально знаходиться в Шевченківському районі міста Києва, є необґрунтованими.

Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000548, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409, ч. 2 ст. 111 КК України, здійснюється Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві.

Враховуючи те, що юридична адреса Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві - м. Київ, 01133, бул. Лесі Українки, 26, яке територіально знаходяться у Печерському районі м. Києва, тому клопотання слідчим подано в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що викладенні у клопотанні обставини, дають підстави підозрювати особу ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а долучені матеріали підтверджують ці обставини, зокрема: повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 11.10.2024.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника про те, що проходження військово-лікарської комісії відбулось формально, не об`єктивно та упереджено, а виданий наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.10.2024 за № 114 «Про формування та відправку військових команд до військових частин» є незаконним, а також посилання про намір оскаржити його до суду, та на недостатність зібраних у справі доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 , є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі сукупність відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження є достатніми на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вважає виправданим.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого чи свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Натомість, у відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців,які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за санкцією якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний може вживати заходів щодо створення перешкод для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя враховує конкретні обставини злочину, його суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за яким підозрюється ОСОБА_4 , який пов`язаний із непокорою, тобто відкритою відмовою виконати наказ начальника, вчиненою в умовах воєнного стану.

При цьому слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин вчинення злочину, характеру його вчинення та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 в разі визнання його винуватості, є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказаний ризик є вагомим та вірогідність його настання є досить високою.

Також, враховуючи фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, щодо здійснення ним можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які можуть своїми показаннями викривати його у вчиненні злочину, змінити показання на його користь, з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого військового злочину, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

При цьому, існування попереднього ризику може також спонукати підозрюваного до вчинення нового злочину з метою впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження, тому ризик вчинити нове кримінальне правопорушення, беззаперечно є реальним та вагомим.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце реєстрації та проживання, виходячи із наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого військового кримінального правопорушення, з огляду на фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні. В той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики, а також положення ч. 8 ст. 176 КПК України свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення досягнення завдань в цьому кримінальному провадженні в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.12.2024 року, є виправданим заходом, тому підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність виправданих потреб у визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави, з огляду на право суду що закріплене у абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 08.12.2024.

Строк дії ухвали визначити до 08.12.2024.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1