Справа № 357/8982/14-к
У Х В А Л А

23.10.2024 колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження № 0000059 внесеного до ЄРДР 05.03.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бориспіль, Київської області, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бориспіль, Київської області, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014),

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки міста Біла Церква, Київської області, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014),

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014),

клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження,

прокурор ОСОБА_13 ,

захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000059 від 05.03.2014 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014).

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у закінченому замаху на одержання службовою особою, з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно; одержанні службовою особою, з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно; одержанні службовою особою, з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, організованою групою, вчиненому повторно; у закінченому замаху на одержання службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинених організованою групою, вчиненому повторно; придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу; легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209 КК України, а саме: одержанні службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно; одержанні службовою особою, з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, організованою групою, вчиненому повторно; закінченому замаху на одержання службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, організованою групою, вчиненому повторно; легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), а саме: у закінченому замаху на одержання у співучасті з службовою особою, з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди для себе, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно; одержанні у співучасті з службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, організованою групою, вчиненому повторно; у закінченому замаху на одержання у співучасті з службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинених організованою групою, повторно.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), а саме: у одержанні службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014), а саме: у пособництві у одержанні службовою особою з використанням наданого їй службового становища неправомірної вигоди, для себе, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Через канцелярію суду надійшли клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, за вчинення інкримінованих злочинів, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 зазначила, що підтримує подане клопотання та просить звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкриміноване їй кримінальне правопорушення вчинене у березня 2014 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Повідомила, що їй зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Зазначила, що вину не визнає, однак просить звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачена ОСОБА_9 зазначила, що підтримує подане клопотання та просить звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкриміноване їй кримінальне правопорушення вчинене у березні 2014 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Повідомила, що їй зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Зазначила, що вину не визнає, однак просить звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що підтримує подане клопотання та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинені до березня 2014 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Зазначив, що вину не визнає, однак просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що підтримує подане клопотання та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинені до березня 2014 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Зазначив, що вину не визнає, однак просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що підтримує подане клопотання та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинені до березня 2014 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Зазначив, що вину не визнає, однак просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали подані клопотання, просили їх задовольнити з підстав у них викладених, звільнити їх підзахисних від кримінальної відповідальності, за вчинення інкримінованих злочинів, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор зазначив про доцільність звільнення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Санкція ч. 4 ст. 368 КК України, (в редакції від 16.03.2014 року) яка вмінюється обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України, (в редакції від 16.03.2014 року) відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України, яка вмінюється обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Санкція ч. 2 ст. 209 КК України, яка вмінюється обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в редакції закону, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Санкція ч. 2 ст. 209 КК України, в редакції закону, що діє на даний час, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи вимоги ст. 5 КК України, застосуванню підлягає редакція ч. 2 ст. 209 КК України, яка діє на час розгляду кримінального провадження.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, у редакції Закону, яка діє на час розгляду справи, є тяжким злочином.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Початком перебігу строку давності є день, коли правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_5 в період часу з листопада 2013 року до 18 березня 2014 року, кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_6 в період часу з грудня 2013 року до 18 березня 2014 року, кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 в період часу з листопада 2013 року до 31 січня 2014 року, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_8 18.03.2014 року, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 18.03.2014 року.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що з дня вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які відносяться до тяжких злочинів, минуло більше 10 років, обвинувачені до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинили нових злочинів, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, не зупинявся та не переривався, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченими вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за наявності їх згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Дана позиція повністю узгоджується з висновком колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у Постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к.

Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням осіб від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_8 , ОСОБА_6 не був порушений, тому суд вважає, що застава підлягає поверненню заставодавцям після набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи, що відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:

- заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;

- засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

- копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_11 про наявність в матеріалах кримінального провадження ухвал слідчого судді про визначення застави обвинуваченим ОСОБА_7 та в ОСОБА_5 та необхідність її повернення, то слід зазначити, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що застава була внесена, даних заставодавців, квитанцій про сплату застави. Заставодавці до суду не з`явилися, клопотань з цього приводу суду не надали, тому неможливо встановити чи вносилася застава, особи заставодавців, та відповідно до яких квитанцій вони була сплачені.

Також, в матеріалах кримінального провадження наявна ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_9 , однак жодних клопотань про необхідність її повернення в судововому засіданні заявлено не було. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що застава була внесена, даних заставодавця, квитанції про сплату застави. Заставодавець до суду не з`явився, клопотань з цього приводу суду не надав, тому неможливо встановити чи вносилася застава, особу заставодавця, та відповідно до якої квитанції вона була сплачена.

Відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів відносяться до процесуальних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат вироком суду або ухвалою.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку та (або) залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Колегія суддів враховує положення вимог ст. 124 КПК України, якою передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки в даному кримінальному провадженні особи звільняються від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з осіб, кримінальне провадження щодо яких закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, тому судові витрати по справі, пов`язані проведенням експертиз у сумі 4501 грн. 40 коп., доцільно віднести на рахунок держави.

При цьому суд враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 справа №203/241/1717.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуюючись ст. ст. 284, 286, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів

П О С ТА Н О В И Л А :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014 року), на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_9 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014 року), на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014 року), на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, , передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 16.03.2014 року), ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції від 16.03.2014), ч. 2 ст. 209 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000059 внесене до ЄРДР 05.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- хімічну речовину, що використовувалась для помічення грошових коштів, змиви з рук ОСОБА_8 , контрольний зразок, змиви з рук ОСОБА_6 , зразок хімічної речовини, контрольний зразок, змиви з рук ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , контрольні зразки, пістолет Форт № НОМЕР_1 , протирка каналу ствола, чотири патрони 9 мм, які передані на зберігання до камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А знищити;

- грошові купюри в сумі 2404 грн., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, посвідчення міністерства юстиції, візитниця, грошові кошти в сумі 26250 грн., мобільний телефон марки «Нокіа», які передані на зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А повернути власникам за наявності підтверджуючих документів про право власності на майно;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4238/10 від 22.07.2010 року на ім`я ОСОБА_8 та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_2 ; кліше з підписом ОСОБА_8 та гербова печатка круглої форми з реквізитами ОСОБА_8 , які передані на зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Lenovo» 1МЕ1 79892 з двома СІМ-картками мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 та мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Lenovo» ЕМАІ НОМЕР_5 з СІМ карткою мобільного оператору «Київстар» номер НОМЕР_6 та СІМ карткою мобільного оператору «Лайф» номер НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «IPHONE» чорного кольору. ЇМЕІ НОМЕР_8 з сім - карткою мобільного оператора "Київстар з абонентським номером НОМЕР_9 ; мобільний телефон білого кольору марки "iPhone" з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_10 ; які передані на зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А повернути власникам, за наявності підтверджуючих документів про право власності на майно;

- видаткову накладну № 0703 від 10 березня 2014 року на придбання МФУ «HP Laser Jet Pro М 1132 MFP, картриджу для HP LJ Р 112 та кабелю для принтера USB2/0 AM 1.8; пристрій МФУ «HP Laser Jet Pro M 1132 MFP» серійний номер CNJ8FBT53H з дисками для установки програм, дротами живлення до нього; картридж для HP НОМЕР_11 , які передані на зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: АДРЕСА_1 повернути власнику у якого були вилучені вказані речові докази;

- посвідчення МЮ НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_6 , яке переданена зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А повернути ОСОБА_6 ;

- сорок три візитівки синього кольору з реквізитами ОСОБА_9 «Агенство нерухомості «Елі-Сіті» ., які переданені зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А повернути ОСОБА_9 ;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.03.14 (серія САК № 547614); свідоцтво про право власності № НОМЕР_13 на двох аркушах, які передані на зберіганнядо камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: АДРЕСА_1 повернути власникам, за наявності підтверджуючих документів про право власності на майно;

- 15 (п`ятнадцять) візиток з різними пояснювальними написами; заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заявник ОСОБА_16 ) додаток до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (власник ОСОБА_17 ); квитанція № 45/47 від 15.01.14; квитанція № 43/43 від 15.01.14; копія сторінок паспорту ОСОБА_16 ; копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_16 ; копія довіреності від 02.01.14; копія довіреності від 02.01.14 ( ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_16 ); копія довіреності від 02.01.14 ( ОСОБА_18 на ім`я ОСОБА_16 ); копія сторінок паспорта ОСОБА_19 та ідентифікаційного номеру на двох сторінках; копія сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_17 на двох аркушах; копія сторінок паспорта та ідентифікаційного номеру ОСОБА_18 на двох аркушах; копія договору купівлі-продажу від 09.06.11 на двох аркушах; копія витягу з Державного реєстру правочинів від 09.06.11 № 9997724; копія витягу про державну реєстрацію прав від 23.09.11 № 31417248; декларація про готовність об`єкта до експлуатації на п`яти аркушах; копія технічного паспорту на громадський (виробничий) будинок (приміщення) АДРЕСА_2 на 19 аркушах; копія договору оренди земельної ділянки №19 від 07.08.13 на трьох аркушах; копія акту прийому-передачі земельної ділянки; копія додатку до постанови КМУ від 13.12.06 на одному аркуші; копія розпорядження № 115 від 20.05.13 на одному аркуші; копія схеми розташування земельних ділянок на одному аркуші; копія кадастрового плану земельної ділянки на одному аркуші; копія акту про встановлення на місцевості від 5.06.12 на одному аркуші; копія плану (обрис) на одному аркуші; копія акту встановлення та закріплення в натурі на одному аркуші; копія довідки від 05.08.13 № 06-15/5012 на одному аркуші; копія витягу з Державного реєстру правочинів від 09.06.11 № 9997724 на двох аркушах; копія договору купівлі-продажу від09.06.11 на двох аркушах витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.03.14 № 19153577 на двох аркушах (серія ЕАХ № 376087 та ЕАХ № 376088); копія витягу від 19.08.13 № 8181957 на двох аркушах; пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 03.03.14 № 18525335;витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові заяви та запит органу Державної влади від 03.03.14 № 43612260, 43612255, 43612251; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.14 № 18520951 на трьох аркушах; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.14 № 18521519 на одному аркуші, № 18521591 на одному аркуші; рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.14 № 11433306 на одному аркуші; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.14 № 18521765 на одному аркуші; рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.03.14 № 11698115 на одному аркуші; аркуш паперу; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НОМЕР_14 на 3-ох аркушах; Відомості про земельну ділянку, отримані від Державного земельного кадастру на 1 арк.; Копія аркушів паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_20 на 1 арк.; Витяг з рішення про затвердження проекту землеустрою на 1 арк.; Квитанція № КП8265/1 від 18.03.14 на 1 арк.; Квитанція № КП8269/1 від 18.03.14 на 1 арк.; Заява про державну реєстрацію; опис на одному аркуші заява про Державну реєстрацію на одному аркуші; копія паспорту та ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_21 ; декларація на п`яти аркушах; копія технічного паспорту на семи аркушах; копія договору оренди № 28 на дев`яти аркушах; виписка з рішення на одному аркуші; інформація з Державного реєстру на семи аркушах; рішення про державну реєстрацію на одному аркуші; картка прийняття заяви №1084840 на одному аркуші; картка прийому заяви № 4540617 на одному аркуші заява про Державну реєстрацію на одному аркуші; копія паспорту на ім`я ОСОБА_22 на двох аркушах; копія довіреності на одному аркуші; копія паспорту, ідентифікаційного номеру та посвідчення на ім`я ОСОБА_23 на двох аркушах; квитанція № ВП 8728/1 на одному аркуші; копія Державного акту № ЯБ 023783 на одному аркуші; інформація з Державного реєстру на восьми аркушах; рішення про Державну реєстрацію на одному аркуші; витяг з Державного реєстру на одному аркуші; заява про Державну реєстрацію; квитанція № КП 8726 на одному аркуші; копія паспорта на ім`я ОСОБА_24 на одному аркуші; копія довіреності на одному аркуші; копія паспорта на ім`я ОСОБА_23 на одному аркуші; копія Державного акту № 023 784; інформація з Державного реєстру на дев`яти аркушах; рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень на одному аркуші; картка прийому заяви № 11341128; витяг з державного реєстру речових прав земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 ; які передані на зберігання до камери схову СУ ГУМВС України в Київський області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська15 А - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Заставу у розмірі 48720 грн. внесену заставодавцем ОСОБА_25 , згідно квитанцією №104577368 від 21 березня 2014 року з призначенням платежу: "застава за ОСОБА_8 », визначену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2014 року, повернути заставодавцю ОСОБА_25 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою законної сили.

Заставу у розмірі 97440 грн. внесену заставодавцем ОСОБА_26 , згідно квитанцією №ПН11435 РКО від 20 березня 2014 року з призначенням платежу: "застава на користь ОСОБА_6 », визначену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2014 року, повернути заставодавцю ОСОБА_26 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 4501 грн. 40 коп., віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Головуючий ОСОБА_27

Суддя ОСОБА_28

Суддя ОСОБА_29