Справа № 216/6038/24
провадження 1-кс/216/2233/24
УХВАЛА

іменем України

21 жовтня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001737 від 07.08.2024 року про продовження застосуваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, ФОП, не одруженого, маючого вищу освіту з кваліфікаційним рівнем бакалавра, дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

у с т а н о в и в:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання, у якому слідчий просить продовжити строк цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 3-х місяців. Покласти на підозрюваного до закінчення строку дії запобіжного заходу, такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації.

1. Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2024 у вечірній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 , після спільного вживання спиртних напоїв прийшли до лавки, встановленої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , на відстані близько 20 метрів від вхідних дверей під`їзду № 3 вказаного будинку, де продовжили вживати спиртні напої, куди також підійшли раніше незнайомі їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю знайомою ОСОБА_10 , та зайняли місце на іншому краю лавки.

Через деякий час ОСОБА_8 , будучи невдоволеною тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заважали її приватному спілкуванню з ОСОБА_4 запропонувала зазначеним особам пересісти на будь-яку іншу лавку встановлену на прибудинковій території, однак отримали від останніх категоричну відмову.

На вказаному ґрунті, між зазначеними особами відбулася сварка та виникло почуття гострої взаємної неприязні, внаслідок чого ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , встали з лавки, та почали штовхати один одного руками.

Зазначена поведінка та дії ОСОБА_9 обурили ОСОБА_4 , посиливши у останнього почуття гострої неприязні до ОСОБА_9 та у нього раптово виник умисел направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_4 дістав з правої задньої кишені вдягнених на ньому джинсових брюк викидний ніж, який носив при собі з метою самооборони, та таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу лавки, встановленої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , на відстані близько 20 метрів від вхідних дверей під`їзду № 3 вказаного будинку, діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 00:00 годин 10.07.2024 умисно завдав ОСОБА_9 , який стояв звернутим до нього обличчям та намагався схопити його лівою рукою за одяг, одного удару клинком вказаного викидного ножа, який утримував у правій руці, у ділянку верхньої третини лівого передпліччя, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , під час боротьби, поступово перемістились праворуч на відстані близько 2 метрів від вказаної лавки, де втративши рівновагу під час штовханини, не встояли на ногах, та впали на землю.

Під час боротьби на землі, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в положенні лежачі на лівому боці, обличчям до потерпілого ОСОБА_9 , який лежав правим боком на ділянці місцевості, поблизу лавки встановленої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на умисне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи той же викидний ніж у правій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, приблизно о 00:05 годин 10.07.2024, хаотично, у швидкій послідовності умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 клинком зазначеного ножа 3 удари в різні анатомічні ділянки лівої верхньої кінцівки та 2 удари в ліву та праву поперекові ділянки спини, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

Після цього, зрозумівши, що ОСОБА_9 перестав чинити фізичний опір, в силу отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, підвівся на ноги та зі свого мобільному телефону викликав потерпілому ОСОБА_9 бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала потерпілого до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- колото-різаних поранень зовнішньо-бічної поверхні лівого плеча, внутрішньо- бічної поверхні лівого плеча, лівого передпліччя у верхній третині, лівої кисті;

- не проникаючого колото різаного поранення правої поперекової області;

- проникаючого колото-різаного поранення лівої поперекової області з ушкодженням сигмоподібної кишки, ускладнене позаочеревним абсцесом ліворуч з проривом у черевну порожнину, дифузним гнійно-фібріозним перитонітом.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1504 від 15.08.2024 виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої поперекової області з ушкодженням сигмоподібної кишки, ускладнене позаочеревним абсцесом ліворуч з проривом у черевну порожнину, дифузним гнійно- фібріозним перитонітом, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують продовження щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою..

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

3.2. Набуття статусу підозрюваного.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, складено і підписано 23.08.2024 та вручено 23.08.2024 о 14-30 годині.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування (продовження) запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

протоколом огляду місця події від 10.07.2024 - відкритої ділянки місцевості, розташованої у дворі будинку АДРЕСА_2 ;

показаннями потерпілого ОСОБА_9 ;

показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15

довідкою КНП «Криворізька міська лікарня № 3 КМР» з діагнозом ОСОБА_16 ; протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ;

протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

протоколом одночасного допиту свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 висновками експерта СМЕ № 1504 від 15.08.2024 (по ступеню тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень) та № 1788 (1396-24 р.) від 23.09.2024 (за результатами проведеного слідчого експерименту)

повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 23.08.2024;

показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 23.08.2024;

протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ;

протоколом огляду лазерного диску - відеозапису з боді-камер патрульних поліцейських;

протоколом огляду лазерного диску - аудіозапису виклику швидкої медичної допомоги; висновком експерта № 139 від 02.09.2024 (виявлено кров людини на змиві та ремені); призначено судово-медичну експертизу (цитологічну) по вилученому ножу;

речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваної, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваної, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

3.4. Наявність ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик може мати місце безвідносно стадії кримінального провадження та характеру процесуальних дій, які належить провести.

ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, ступень соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від досудового розслідування та суду, однак вважає, що рівень інтенсивності вказаного ризику дозволяє забезпечити дієвість кримінального провадження у разі продовження застосованого запобіжного.

3.4.2. Ризик незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Слідчий суддя вважає, що оскільки підозрюваний особисто знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, йому відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, вказане свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

3.4.3. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки ані в самому клопотанні, ані в судовому засіданні стороною обвинувачення не тільки не обґрунтовано, що ОСОБА_4 може порушувати покладені на нього обов`язки, окрім того протягом двох місяців застосування запобіжного підозрюваний виконував покладені на нього обов`язки, що спростовує твердження сторони захисту про реальність вказаного ризику, а тому вказаний ризик є лише припущенням сторони обвинувачення.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та відсутність на утриманні обвинуваченої малолітніх, неповнолітніх, або інших непрацездатних осіб.

- за станом здоров`я ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю.

- репутацію підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

- майновий стан підозрюваного, який на теперішній час є фізичною особою підприємцем;

- відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку слідчого судді не є високим.

3.6. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даний час з метою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дії, а саме:

- закінчити проведення та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 ;

- закінчити проведення та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної (цитологічної) експертизи (по вилученому в ході огляду місця події ножу);

- з урахуванням отриманої судово-медичної (цитологічної) експертизи, за необхідністю, призначити судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу по вилученому в ході огляд місця події ножу, ремені та змивам;

- повідомити про підозру ОСОБА_4 (в остаточній редакції');

- виконати вимоги ст.ст. 283,290,291 КПК України;

Для проведення та завершення процесуальних дій у вказаному провадженні необхідний додатковий строк 1 місяць.

Результати проведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій матимуть важливе значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінальних правопорушень, визначення відповідної кваліфікації дій підозрюваного та подальшої зміни раніше повідомленої підозри, а також складання обвинувального акта.

3.7. Можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби або більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме цілодобовий домашній арешт, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий суддя вважає доцільним продовжити до підозрюваного ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом із цим, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії такого запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою інкримінованих злочинів, про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ним дій, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло у цілодобово.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень частини 1 статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень..

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження застосуваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, в межах строку досудового розслідування, строком на 1 (один) місяць та 2 (два) дні, тобто до 23 листопада 2024 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , до закінчення строку дії запобіжного заходу, такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на начальника КРУП ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвалу направити для виконання до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Встановити строк дії ухвали до 23 листопада 2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області о 15-30 год. 23 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_17