У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року, по справі № 761/42/24, в межах кримінального провадження № 0000795 від 04.08.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року по справі № 761/42/24, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000795 від 04.08.2023 року, було накладено арешт на майно належне ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На думку заявника арешт на майно накладено необґрунтовано, а відтак просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в минулих судових засіданнях вимоги клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення скаржника, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року по справі № 761/42/24, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000795 від 04.08.2023 року, було накладено арешт на майно належне ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на майно було накладено з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт накладено на майно ОСОБА_4 необгрунтовано або ж в подальшому його застосуванні відпала потреба, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині скасування арешту майна малежного кравцю є необґрунтованим.

В той же час арешт майна особи, яка не є підозрюваною, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, суперечить засадам кримніального провадження.

В той же час слідчим при зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, зазначалось, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0017, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 212 та Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .

В той же час вказане майно є власністю ОСОБА_5 , що підтверджується долученими до клопотання відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, яка не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, а відтак арешт майна такої особи є недопустимим.

Також слідчим у клопотанні про накладення арешту зазначалось, що транспортні засоби TOYOTA CAMRY, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; TOYOTA CAMRY, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; TOYOTA CAMRY, 2016 р.в., д.н.з НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , належать підозрюваному ОСОБА_4 .

В той же час вказана інформація була спростована заявником в судовому засіданні, оскільки як вбачається з долучених копій свідоцтв на транспортні засоби, вищевказані автомобілі належать ОСОБА_6 , який також не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, а відтак арешт майна такої особи є недопустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року, по справі № 761/42/24, в межах кримінального провадження № 0000795 від 04.08.2023 року - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року, по справі № 761/42/24, на:

-Земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0017, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 212;

-Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Автомобіль TOYOTA CAMRY, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ;

-Автомобіль TOYOTA CAMRY, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ;

-Автомобіль TOYOTA CAMRY, 2016 р.в., д.н.з НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1