У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жеребилівка, Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , розлученої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27- ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 02.09.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000400, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України.

В межах даного кримінального провадження 29.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строком від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Так, під час обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 необхідно врахувати ризики, а саме остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Зазначений ризик має місце через те, що дійсно знаючи про можливість безальтернативного призначення покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 4 ст. 191 КК України, без застосування вимог ст. 75 КК України, підозрювана може вжити всіх необхідних протиправних заходів, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, є очевидним, що підозрювана ОСОБА_4 жодним чином не обмежена у виїзді за межі території України, в умовах воєнного стану. Слід взяти до уваги, що Вінницька область межує з двома державами такими, як Республіка Молдова та невизнана ОСОБА_7 -Молдавська республіка, остання яка фактично окупована російською федерацією та з якою не ратифіковані будь-які міжнародні відносини, а тому видача осіб, які переховуються на її території Україні неможлива. Вказані обставини фактично надають можливості підозрюваній залишити територію України та переховуватися у тій країні, яка не видасть її. Враховуючи фінансову спроможність підозрюваної ОСОБА_4 , то в принципі вона може тривалий час проживати не території іншої країни не маючи тривалий час джерел доходів.

Також, наявний ризик знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 після проведення ряду слідчих дій в Бібліотеці, надала усну вказівку працівникам, не відмічатися в журналах входу і виходу з Бібліотеки, і забрала і охоронника попередній журнал з відповідними відмітками, який, до речі, так і не був знайдений в ході проведення обшуку в Бібліотеці.

Крім того, наявний ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 використовуючи свій вплив керівника, чинила тиск на підлеглих працівників, та консультувала щодо того, які покази їм давати у ході проведення їх допиту. Таким чином, знаходження підозрюваної на свободі безперешкодно наддасть їй можливість продовжувати впливати на правдивість показань вже допитаних та ще не допитаних свідків кримінальних правопорушень.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то цей ризик має місце, оскільки досудовим розслідуванням також перевіряється інформація, щодо аналогічного «працевлаштування» інших осіб в Бібліотеці, тому є необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, що у свою чергу, перебування ОСОБА_4 на свободі, надасть останній можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом тиску на можливих свідків кримінального провадження та знищенню документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 на даний час, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий, за погодженням з прокурором звернулась до суду з даним клопотанням та просила його задовольнити

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000400, заслухавши думку прокурора, підозрюваної, захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000400, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у період з 20 липня 2018 та по теперішній час перебуває на посаді директора «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва (з 23.12.2022 «ім. Валентина Отамановського» ) та відповідно до покладних на останню повноважень визначних статутом Бібліотеки та Контрактом, обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою.

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної бібліотеки», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зокрема щодо забезпечення раціонального добору кадрів, створення умов для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників, згідно із затвердженим в установленому порядку штатним розписом, забезпечення раціонального та ефективного цільового використання бюджетних коштів, що передбачені для утримання закладу та надання послуг відповідного профілю, призначенні на посаду та звільнення працівників закладу, будучи службовою особою та зловживаючи службовим становищем, розробила злочинний план послідовних умисних дій з підготовки та вчинення злочину, направленого на незаконну розтрату коштів «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського», що полягав у фіктивному працевлаштуванні у Бібліотеці громадян України, які фактично не виконували роботу покладену згідно посадових обов`язків, разом з тим, яким безпідставно нараховувалась заробітна плата.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 24.04.2019 віднайшла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом забезпечення зарахування офіційного трудового стажу в трудову діяльність останньої, переконала ОСОБА_8 офіційно оформитись в Бібліотеці, при цьому було обумовлено, що ОСОБА_8 лише формально буде рахуватись працевлаштованою в Бібліотеці, тому відповідно заробітну плату отримувати не буде.

Після чого, ОСОБА_8 не усвідомлюючи злочинних намірів

ОСОБА_4 , погодилась на вказану пропозицію та на вимогу останньої, оформила банківську картку № НОМЕР_1 із банківським рахунком НОМЕР_2 у АТ «Райффайзенбанк Аваль», яка була призначена для нарахування заробітної плати, яку, за попередньою домовленістю разом з паролем доступу надала ОСОБА_4 , в результаті чого, ОСОБА_4 отримала повний доступ до вищевказаної картки, а також коштів, які нараховувались на неї.

Так, 24.04.2019 на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_4 № 52-к, ОСОБА_8 призначено на посаду друкарки-діловода кадрової служби з 6 травня 2019 року, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом.

Крім того, у той же день, 24.04.2019 відповідно до наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_4 №53-к ОСОБА_8 призначено на посаду (0,5 ставки) прибиральниці бібліотеки господарського відділу за сумісництвом з 6 травня 2019 року, встановивши оклад згідно із штатним розписом.

Так, на підставі наказу директора ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 №232-к від 23.10.2019 ОСОБА_8 була звільнена із посади прибиральниці (0,5 ставки) господарського відділу, за угодою сторін, з 31.10.2019.

В подальшому, на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_4 № 240-к від 01.11.2019 року, ОСОБА_8 було знову прийнято на посаду прибиральниці бібліотеки (0,5 ставки) господарського відділу за сумісництвом з 04.11.2019, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом.

Після чого, на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_4 №246-к від 24.11.2020, ОСОБА_8 було звільнено з посади прибиральниці бібліотеки (0,5 ставки) господарського відділу за сумісництвом з 01.12.2020, у зв`язку

із закінченням трудового договору.

Крім того, директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського ОСОБА_4 №249-к від 13.12.2022, ОСОБА_8 було звільнено із посади друкарки-діловода кадрової служби за угодою сторін з 30.12.2022.

В результаті чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки

ім. В. Отамановського», реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, маючи єдиний злочинний намір на заздалегідь поставлену мету, а саме розтрату грошових коштів, які надходять у якості заробітної плати

ОСОБА_8 , з корисливими мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про те, що кожного місяця на банківський рахунок НОМЕР_2 відкритий в банківській установі

АТ «Райффайзенбанк Аваль» та належний ОСОБА_8 (банківська картка

№ НОМЕР_1 ), надходять грошові кошти в якості заробітної плати, без фактичного виконання ОСОБА_8 своїх трудових обов`язків, як друкарки-діловода кадрової служби та прибиральниці господарського відділу Бібліотеки, ОСОБА_4 у період з 06.05.2019 по 30.12.2022, маючи повний безперешкодний доступ до вищевказаної картки, а також коштів, які нараховувались на неї, розтратила грошові кошти у сумі 391 036,84 грн.. які нараховані ОСОБА_8 у якості заробітної плати.

Крім того, у ході досудового розслідування, отримано висновок судово - економічної експертизи відповідно до якого, крім нарахування ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 391 036,84 грн. у якості заробітної плати, також встановлено сплату Бібліотекою єдиного соціального внеску за працівника ОСОБА_8 в загальній сумі 85 264,36 грн.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , що полягали в розтраті бюджетних коштів, Вінницькій обласній раді, як Органу управління майном Бібліотеки, завдано збиток на загальну суму 476 301, 20 грн., що відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром, оскільки перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у більше ніж двісті п`ятдесят разів, який у 2022 році становив 1 240,50 гривень (476 301,20/ 1 240,50 = 383,959 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Крім того, ОСОБА_4 , з метою створення умов для нарахування ОСОБА_8 заробітної плати та подальшої розтрати грошових коштів належних ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про те, що

ОСОБА_8 офіційно працевлаштована на посаду друкарки-діловода кадрової служби та прибиральниці господарського відділу у Бібліотеці, проте фактично на робочому місці не з`являється та покладені на неї обов`язки не виконує, будучи обізнаною із вимогами наказу № 489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», яким встановлено форму Табелю обліку використання робочого часу № П-5 (далі Табель робочого часу), надала усні розпорядження спеціалісту з кадрових питань І категорії ОСОБА_9 та завідуючому господарським відділом ОСОБА_10 , здійснювати щомісячно відображення відповідних відміток про нібито відпрацьовані робочі дні у табелі обліку робочого часу ОСОБА_8 .

На вказану вимогу ОСОБА_4 , спеціаліст з кадрових питань І категорії ОСОБА_9 та завідуюча господарським відділом ОСОБА_10 при формуванні Табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_8 внесла недостовірну інформацію про нібито відпрацьовані робочі дні у табелях обліку робочого часу ОСОБА_8 в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно, тим самим організувавши виготовлення заздалегідь підроблених документів «Табелів: роботи працівників Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва, відділ/сектор Адміністрація, в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно», а також «Табелів: роботи працівників Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва, відділ/сектор Господарський, в період з травня 2019 року по липень 2020 року включно».

Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної бібліотеки», будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу на розтрату грошових коштів, які нараховуються у виді заробітної плати ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим слідством час, використовуючи та зловживаючи своїми посадовими обов`язками, з корисливим мотивом, будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, час та спосіб затвердила власним підписом вищевказані табелі обліку робочого часу в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно, тим самим, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

29 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах, вчинена в умовах воєнного стану;

- ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, організація службовою особою внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000400 від 23.03.2023; аналітичної довідки; повідомлення про підозру від 29.08.2024; висновків експертів; протоколів обшуків; протоколів допитів свідків; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 191 КК України), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрована та має постійне місце проживання, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно розлучена, однак в подальшому проживає в цивільному шлюбі з колишнім чоловіком, раніше не судима.

Зокрема, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 за час своєї діяльності за місцем роботи здобула досить високий авторитет серед органів державної влади та місцевого самоврядування, має позитивну характеристику, та неодноразово нагороджена, в тому числі:

- грамотою Верховної Ради України «За заслуги перед Українським народом»;

- почесною грамотою Міністерства культури України;

- почесною грамотою Вінницької обласної військової адміністрації та обласної Ради тощо.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, особу підозрюваної (зокрема її вік 60 років), наявність родини, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, розуміючи, що за скоєне їй може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 29 жовтня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 29 жовтня 2024 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя