Справа № 308/9773/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000034 від 03.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного

ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мукачево, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, водія групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 27 прикордонного загону, старшого солдата

для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000034 від 03.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу Мукачівським РВК Закарпатської області та з 27.10.2003 року проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з наказом начальника 27 прикордонного загону від 16.01.2012 року № 51-ос старший солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 27 прикордонного загону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

У клопотанні вказано на те, що старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Прокурор вказує на те, щостарший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Мукачівського прикордонного загону, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 20.01.2015 року до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Прокурор зазначає, що 12.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

При цьому у клопотанні вказано на те, що органи досудового розслідування неодноразово надсилали за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 листи з повідомленнями щодо необхідності його прибуття до Закарпатської спеціалізованої прокуратури, а також повідомлення про підозру, повістку про виклик та інші документи, але останній ігнорує ці повідомлення й переховується від органів досудового розслідування.

Крім цього, кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 ч. 3 ст. 407 КК України, відноситься до військових кримінальних правопорушень, яке посягає на суспільні відносини, які передбачають встановлений порядок проходження військової служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях й, в умовах введеного воєнного стану, становить підвищену суспільну небезпечність та загрозу національній безпеці України.

Прокурор зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мукачево, Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, водій Мукачівського прикордонного загону, старший солдат. Вищенаведене підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття підозрюваного ОСОБА_4 на військову службу.

При цьому у клопотанні зазначено, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому прокурор зазначає, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_4 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на виклики органів досудового розслідування та прокуратури без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється.

Як вказано у клопотанні, підозрюваний ОСОБА_4 й по теперішній час продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще 20.01.2015 року не прибув на військову службу до місця несення військової служби без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби. Більше того, такі неправомірні дії ОСОБА_4 , вчинювані ним в умовах правого режиму воєнного стану, становлять особливу суспільну небезпечність й наносять шкоду обороноздатності України, так як останній, будучи військовослужбовцем й володіючи певними знаннями, уміннями та навичками, зобов`язаний був стати на захист Батьківщини й таким чином припинити вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яким являється ч. 3 ст. 407 КК України.

Таким чином, як вказує прокурор, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на його довготривале ухилення від явки до органу досудового розслідування, продовження вчинення по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального провадження, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Так, прокурор зазначає, що беручи до уваги те, що, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, продовжує вчинення кримінального правопорушення, зокрема в умовах правового режиму воєнного стану, належним чином повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення, та те, що у матеріалах наявні достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прибуде до суду за судовим викликом, до нього необхідно застосувати затримання з метою приводу для обрання йому вказаного запобіжного заходу.

У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188-189 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мукачево, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, водія групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 27 прикордонного загону, старшого солдата для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив надати дозвіл на затримання підозрюваного, з огляду на обставини що вказані в клопотанні та докази що до нього додані.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку:

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи. Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Так, згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлення встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Так, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Мукачівського прикордонного загону, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 20.01.2015 року до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

12.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року, надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, згідно вказаної ухвали, слідчим суддею констатовано, що Витягом з ЄРДР стверджується, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 03.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

13.08.2015 ОСОБА_4 у порядку ч. 1 ст. 128, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 135 КК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Останнє надіслано за останнім відомим місцем зареєстрованого проживання ОСОБА_4 , як і повідомлення про виклик до прокурора для надання пояснень від 10.05.2022.

За постановою слідчого від 13.08.2015 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , його оголошено в розшук.

Строк дії ухвали на даний час закінчився.

Згідно матеріалів клопотання, прокурором у вказаному кримінальному провадження здійснено 29.02.2024 запит за №1269/4 вих-24 до Мукачівського районного відділу №1 філії Центру пробації в Закарпатській області щодо надання всіх завірених належним чином копій всіх наявних в установі документів відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, згідно відповіді на вказаний запит, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває та не перебував на обліку Мукачівського районного відділу №1 філії Центру пробації в Закарпатській області.

Прокурором 29.02.2024 року за №1269/3 вих24, направлено запит до Мукачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо наявних актових записів відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно відповіді на вказаний запит відсутній актовий запис про шлюб ОСОБА_4 , а також відсутні актові записи про народження дітей, в яких зазначено батьком останнього, та про зміну його імені та про його смерть. Так, згідно відповіді перевірку проведено за період з 2017 року по час надання відповіді.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що прокурором за останнім відомим місцем проживання направлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : повістку про виклик до прокурора від 11.10.2023 (конверт повернувся без вручення через відсутність адресата за вказаною адресою); 29.02.2024 - повідомлення та повістку (конверт повернувся без вручення причина за закінченням терміну зберігання).

Прокурором у вказаному кримінальному провадженні також направлено запит до Мукачівського військового госпіталю (від 29.02.2024 №1269/2 вих-24). Згідно відповіді що надійшла на вказаний запит: ОСОБА_4 , на лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебував.

Прокурором у вказаному кримінальному провадженні направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 (від 29.02.2024 №1269/1-вих-24) щодо надання відомостей про ОСОБА_4 , та про вручення останньому повістки про виклик його прокурора. Згідно відповіді на який: повістку не було вручено ОСОБА_4 оскільки по прибуттю за адресою вказаною у повістці виявилося що будинок огороджений, хвіртка та ворота зачинені.

Окрім того, згідно відповіді наданої ДПС України, на запит прокурора ( від 29.02.2024 №1269/6 вих-24) відомості відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 08.11.2017 по 11.03.2024 у Базі даних не виявлені.

Варто зазначити, що згідно реєстру поштових відправлень №243 ОСОБА_10 29.07.2024 прокурором було направлено повістку про виклик до прокурора на 10 год. 00 хв. 01.08.2024. Однак останній до прокурора не з`явився.

Разом із тим, згідно наявного в матеріалах клопотання рапорту прокурора від 01.08.2024, прокурором ОСОБА_11 , було здійснено виїзд за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4 , однак у зв`язку із тим, що територія навколо будинку огороджена, вхід закритий на замки, поряд житлових будинків немає, вручити повістку та повідомлення про підозру виявилося неможливим.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Так, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Мукачівського прикордонного загону, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 20.01.2015 року до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Згідно матеріалів клопотання 12.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

При розгляді клопотання слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання бере до уваги також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає доведеним, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування. Отримавши повістку про його виклик до прокуратури, не з`явився. Таким чином, останній усвідомлюючи суворість покарання яке загрожую йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється, а саме ч.3 ст. 407 КК України, (санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років) і надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При розгляді клопотання встановлено також наявність і ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме щодо продовження ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Адже, на час звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді та його розгляду, підозрюваний продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще 20.01.2015 року не прибув на військову службу до місця несення військової служби без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби. Більше того, такі неправомірні дії ОСОБА_4 , вчинювані ним в умовах правого режиму воєнного стану, становлять особливу суспільну небезпечність й наносять шкоду обороноздатності України, так як останній, будучи військовослужбовцем й володіючи певними знаннями, уміннями та навичками, зобов`язаний був стати на захист Батьківщини й таким чином припинити вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яким являється ч. 3 ст. 407 КК України.

Одночасно зі зверненням з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор звернувся до слідчого судді також і з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчий суддя констатує, що ОСОБА_4 , неодноразово надсилалися повістки про виклик його до прокурора, однак до прокуратури останній не з`явився.

Доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування підтверджується наявними у матеріалах клопотання доказами: повідомленням про підозру, повістки про виклик у прокуратуру, рапортами, постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук.

З огляду на вказане, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що у органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що, у даному кримінальному провадженні, наявні обставини зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики регламентовані ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , тел. факс (0312) 61-76-64, моб. тел. НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 309, 392, 395 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000034 від 03.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мукачево, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, водія групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 27 прикордонного загону, старшого солдата для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, слідчого зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1