У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заставодавця ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №000387 - слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000387 від 15.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 369 КК України, про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 проходить військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 та 08.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий вказує, що приблизно на початку вересня 2024 року, однак не пізніше 09.09.2024, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого йому військовослужбовця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1300 доларів США за включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для подальшого проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого військовослужбовця ОСОБА_9 , до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 на початку вересня, однак не пізніше 09.09.2024 залучив підпорядкованого йому військовослужбовця - водія НОМЕР_3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 - водія-стрільця 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо одержання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_10 , на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_4 . плану, 09.09.2024 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що для вирішення питання про включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , необхідно надати неправомірну вигоду в загальній сумі 1300 дол. США.

У подальшому, ОСОБА_10 , 13.09.2024 о 12:00 год. перебуваючи в транспортному засобі Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_4 , в якому також знаходився ОСОБА_4 , перебуваючи на території непрацюючої автомобільної заправної станції ANP, що розташована на виїзді із АДРЕСА_1 (у напрямку с. Рокосово, Хустського району, Закарпатської області), отримав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у сумі 500 дол. США, що станом на 13.09.2024 еквівалентно 20 637,15 грн., за вирішення питання щодо включення ОСОБА_9 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , які в подальшому, у не встановлений досудовим розсіванням час та місці, ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання другої частини неправомірної вигоди від ОСОБА_9 у загальній сумі 1300 дол. США, та бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_10 , з невстановлених досудовим розслідуванням обставин, попросив свого співслужбовця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забрати другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 дол. США, у ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_11 , 20.09.2024 близько 13:27 год. перебуваючи на території об`єкта охорони 3 взводу 5 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (охорона моста прокладеного на річкою Боржава), що знаходиться в АДРЕСА_1 , діючи на прохання ОСОБА_10 , який переслідував спільний злочинний намір з ОСОБА_4 , одержав від ОСОБА_9 другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 дол. США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 33155,6 грн., які ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 22:25 год. 20.09.2024, передав ОСОБА_10 .

В свою чергу, ОСОБА_10 , отримавши другу частину грошових коштів у загальній сумі 800 дол. США, на виконання та доведення їх спільного з ОСОБА_4 злочинного плану, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, передав грошові кошти останньому ( ОСОБА_4 ), за включення ОСОБА_9 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

За такого, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групи осіб.

Крім цього, слідчий зауважує, що командир 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних вимог законодавства, вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, приблизно у другій половині вересня 2024 року, однак не пізніше 19.09.2024, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на пропозицію, обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у зв`язку із чим ОСОБА_4 запропонував начальнику штабу - першому заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надати останньому неправомірну вигоду у сумі 5000 дол. США за включення ОСОБА_9 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку.

У подальшому, ОСОБА_4 у період з 19.09.2024 по 20.09.2024 на виконання свого злочинного плану, неодноразово зв`язувався з першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , в ході телефонних розмов та шляхом надсилання повідомлень у месенджерах підтверджував всій намір щодо надання ОСОБА_12 неправомірної вигоди у сумі 5000 дол. США за включення підпорядкованих йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку.

Так, 20.09.2024 близько о 22:20 год., ОСОБА_4 , переслідуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди ОСОБА_12 , який за своєю посадою відповідно до положень відповідно до примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи в штабі військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 надав ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 5000 дол. США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 207222,5 грн., в якості неправомірної вигоди за військовослужбовців, за включення ОСОБА_9 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.09.2024 з огляду на встановлення вищеописаних обставин, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, слідчим, за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчий зазначає, що 23.09.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період з 23.09.2024 по 16.11.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які того ж дня було внесено заставодавцем ОСОБА_7 , у зв`язку з чим 23.09.2024 ОСОБА_4 був звільнений з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

У вказаній ухвалі зазначено, що у разі внесення застави, на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні №0000387 від 15.08.2024 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт.

Однак, в ході досудового розслідування, встановлено, що після внесення застави, ОСОБА_4 почав активно вчиняти дії з метою чинення тиску на свідків у кримінальному провадженні, можливих свідків у кримінальному провадженні, а також військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Зокрема встановлено, що 03.10.2024 близько 09:00 год. ОСОБА_4 зустрічався у власних інтересах із військовослужбовцем на АЗС « ОККО » що знаходиться на автодорозі Київ-Чоп у с. Соломоново Ужгородського району Закарпатської області . Зміст розмови не встановлено, однак слідчий зазначає, що коли відбулася зустріч ОСОБА_4 , останній повинен був знаходитись на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , або знаходитись безпосередньо у розташуванні підрозділу у якому останній проходить службу, тобто в роті матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Вказаний факт свідчить про недобросовісне ставлення ОСОБА_4 до служби, небажання стати на шлях виправлення, а від так і недобросовісне виконання до покладених на нього обов`язків відповідно до ухвали суду.

У подальшому, того ж дня, близько 11:00 год. ОСОБА_4 зустрівся зі своїм колишнім підлеглим, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , який є рідним братом дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

Згодом, близько 11:25 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , зустрілися із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де почали спілкування між собою.

Як наслідок, органу досудового розслідування стало відомо, що ОСОБА_13 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 03.10.2024 записав відеозапис, на якому присутні ще 6 військовослужбовців військової 1 батальйону охорони (командиром яких був ОСОБА_4 ), у тому числі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (з якими раніше зустрічався ОСОБА_4 ), з повідомленням керівництва Державної спеціальної служби транспорту, якій підпорядковані як військова частина НОМЕР_1 так і військова частина НОМЕР_1 , про те, що їх нібито незаконно перемістили для подальшого проходження служби в 711 бригаду розмінування 3 саперного батальйону, та вони просять залишити їх на попередньому місці несення служби, тобто для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

Також ОСОБА_13 було зазначено, що з ними проводять бесіди щодо корупційних подій, вимагають дати потрібні покази, доказів їм ніяких не надають, тому просять вище керівництво повернути їх в 710 бригаду на попереднє місце несення служби, згідно затверджених списків. Також серед вказаних військовослужбовців, відповідно до зачитаного списку осіб, які звертаються та є на відеозаписі ОСОБА_16 , який відповідно до матеріалів кримінального провадження залучався ОСОБА_4 до проведення робіт, не пов`язаних з проходженням військової служби, а саме: будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером: :53:001:0905.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 оголошено про підозру саме за те, що останній надав неправомірну вигоду начальнику штабу - першому заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , у сумі 5000 дол. США в якості неправомірної вигоди за включення ОСОБА_9 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , згідно наданого ОСОБА_4 списку, у якому були зазначені усі присутні на відео особи, зачитані ОСОБА_13 .

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що вказаний відеозапис здійснено за сприяння ОСОБА_4 з метою тиску на командування військової частини НОМЕР_1 , у тому числі на ОСОБА_12 , який має процесуальний статус свідка у даному кримінальному провадженні, з метою зміни його показань, вжиття заходів щодо зміни списків особового складу, які мають перейти для подальшого проходження служби в 711 бригаду розмінування 3 саперного бульйону, та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також зазначає, що ОСОБА_4 , у період з 08:13 по 18:30 год. 03.10.2024 проводив час, не пов`язаний із проходженням військової служби, був за межами розташування військової частини НОМЕР_1 чи підрозділів, які входять до її складу.

24.09.2024 на виконання доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні було допитано в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , таким чином встановлено, що ОСОБА_4 зустрічався та спілкувався зі свідком ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , 03.10.2024, тобто після того, як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 набули статусу свідків у даному кримінальному провадженні, що прямо заборонено ухвалою.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваним ОСОБА_4 , у випадку зустрічі зі свідком ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , не вжито заходів, спрямованих на виконання ухвали слідчого судді в частині обмеження спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, так як зустріч ОСОБА_4 з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , до якої в подальшому долучилися інші військовослужбовці, між якими був ОСОБА_16 та дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , відбувалася 03.10.2024 у проміжку часу близько з 11:25 год. по 12:54 год. Тобто, за вказаний проміжок часу, ОСОБА_4 мав реальну можливість виконати обов`язки, передбачені ухвалою суду у зв`язку із внесенням застави, та з метою сумлінного виконання таких обов`язків, покладених на нього слідчим суддею та вжити заходів щодо припинення спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_15 .

Також достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 мав реальну можливість це зробити, є те, що ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту, тобто є обізнаним у сфері юриспруденції, та те, що він був звільнений під заставу мав мобільний телефон, а тому мав реальну змогу уточнити в слідчого чи проконсультуватись із своїм адвокатом щодо спілкування з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які є свідками у кримінальному провадженні чи можуть ними бути, так як досудове розслідування триває, у тому числі порядку виконання ухвали слідчого судді, у частині спілкування зі свідками, тощо.

Крім цього, на адресу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони з військової частини НОМЕР_1 надійшла письмова доповідь, про те, що 24.10.2024 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 здійснив самовільне залишення місця служби. На теперішній час всі обставин на даний час не відомо, так як командиром вказаної військової частини по вказаному факту призначено службове розслідування. На даний час відомо про те, що військовослужбовець ОСОБА_4 самостійно з`явився до місця несення служби, однак вказане також дає підстави вважати про неналежну поведінку підозрюваного.

Крім того, заставодавцем у даному випадку виступає дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , та незважаючи на те, що ч. 3 ст. 182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави заставодавцю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, ОСОБА_4 була безпосередньо присутня під час однієї із зустрічей ОСОБА_4 з військовслужбовцями військової частини НОМЕР_1 , у тому числі які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Виключність випадку також зумовлюється тим, що незважаючи на затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, повідомлення йому у вчиненні двох корупційних тяжких кримінальних правопорушень, останній перебуває на волі, проводить службовий час на власний розсуд, проводить зустрічі з військовослужбовцями під час служби у кафе та пабах, а від так в інших військовослужбовців, через відсутність знань у сфері кримінального права та процесу, а також у суспільства в цілому, може сформуватися хибне враження безкарності, недоторканості та можливості уникнення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі корупційних, з огляду на матеріальний стан ОСОБА_4 , перебування у спільній сумісній власності більше 25 000 доларів США, як мінімум 6 об`єктів нерухомого майна чи наявності у нього корупційних зв`язків з працівниками правоохоронних органів, прокуратури чи суду.

За такого, слідчий просить змінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, у межах строку досудового розслідування, та звернути в дохід держави заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, вказала, що підозрюваний процесуальну поведінку не порушував, покладених обов`язків дотримувався натомість він не знав, що із вказаними прокурором особами спілкуватися не можна. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити у задоволенні такого.

Підозрюваний погодився з доводами захисників та просив відмовити у задоволення клопотання.

Заставодавець ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що підозрюваний та вона не були повідомлені про коло осіб, з якими не можна спілкуватись та вказала, що внесені грошові кошти не є її власністю, а є позиченими, тому просила відмовити у задоволенні клопотання.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що він був свідком того, як ОСОБА_4 03.10.2024 на привокзальній площі у м. Чоп спілкувався з особами, які давали пояснення у рамках службового розслідування, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Зауважив, що зміст їхньої розмови йому не відомий. Вказав, що оскільки він являється членом комісії по службовому розслідуванні, то він підійшов до ОСОБА_4 і повідомив, що йому не можна спілкуватися з вказаними особами, оскільки вони давали пояснення по факту внесення відомостей до ЄРДР, на що він погодився.

Зазначив, що цій зустрічі передувало те, що йому на месенжер «Вотсап» надійшло повідомлення з аканту, який за номером телефону та аватаром він ідентифікував як ОСОБА_13 , у якому було відео повідомлення, на якому ОСОБА_18 та декілька інших військовослужбовців звертаються до потенційних слухачів відео із обвинуваченням в бік керівництва військової частини. Однак, на вказане відео він не відреагував.

Свідок вказав, що на його думку ОСОБА_4 міг повідомити ОСОБА_13 про обставини, які містять службову інформацію та не підлягають розголошенню, оскільки вони перебувають у родинних відносинах.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив, що 03.10.2024 близько 12.00 год. до нього зателефонував т.в.о. командира військової частини ОСОБА_12 який повідомив, що підполковник ОСОБА_4 спілкується із свідками їх службового розслідування та повідомив про орієнтоване місце їх зустрічі.

Зазначив, що він разом з ОСОБА_17 одразу вирушили туди і побачили, як ОСОБА_4 спілкується із військовослужбовцями, які за повідомленням ОСОБА_17 є фігурантами службового розслідування. Вказав, що ОСОБА_17 довів ОСОБА_4 вимогу припинити спілкуватися з даними особами, пояснив причину та ОСОБА_4 виконав дану вимогу.

Заслухавши думку прокурора про доцільність зміни запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також звернення застави в дохід держави, доводи захисників та підозрюваного, пояснення заставодавця, покази свідків, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові знаходяться матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000387 від 15.08.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що 21 вересня 2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України.

З дослідженої у судовому засіданні копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, 242 240 грн. Цією ж ухвалою передбачено, що у разі внесення застави, на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні №0000387 від 15.08.2024 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В ході судового розгляду встановлено, що 23 вересня 2024 року дружиною підозрюваного ОСОБА_7 внесено заставу за ОСОБА_4 , якого того ж дня було звільнено з ДУ «Закарпатська УВП № 9».

Слідчий суддя констатує, що про обрання вказаного запобіжного заходу та покладені на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, останньому було достовірно відомо, оскільки він був присутнім у залі судового засідання під час оголошення вищезгаданої ухвали про застосування до нього запобіжного заходу, отримав її копію, а також йому було додатково роз`яснено його процесуальні обов`язки, визначені в ухвалі слідчого судді від 23.09.2024 року під час звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Таким чином, з 23.09.2024 року згідно з положеннями ч. 4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ухвалою від 23.09.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Згідно показів свідків та доданого слідчим протоколу за результатами здійснення негласної слідчої дії слідчим суддею встановлено, що 03.10.2024 ОСОБА_4 зустрічався із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , а також 11:25 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , зустрілися із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Також зафіксовано на відеозаписі і військовослужбовця ОСОБА_16 . Слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мають статус свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також приймає до уваги той факт, що коли відбулася вказана зустріч ОСОБА_4 , останній повинен був знаходитись на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу.

Таким чином, в період дії запобіжного заходу у виді застави в межах даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 не виконав покладений на нього обов`язок утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосований до раніше до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує порушення останнім покладених на нього обов`язків, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та те, що ОСОБА_4 будучи звільненим під заставу та обізнаним у сфері юриспруденції, маючи захисників мав реальну змогу уточнити в слідчого щодо спілкування з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , які є свідками у кримінальному провадженні чи можуть ними бути, так як досудове розслідування триває.

Також фактом перешкоджання у встановленні всіх обставин кримінального провадження слідчий суддя також вважає те, що 24.10.2024 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 здійснив самовільне залишення місця служби, після чого самостійно з`явився до місця несення служби, що дає підстави вважати про неналежну поведінку підозрюваного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання докази, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про наявність підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був нею порушений.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 порушив запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Що стосується вимог клопотання в частині звернення застави в дохід держави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

З клопотання слідчого вбачається, що підставами звернення застави в дохід держави зазначається порушення підозрюваним обов`язку не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, що стороною захисту у судовому засіданні належним чином не спростовано виходячи із вищевказаних висновків слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання по 16 листопада 2024 року включно.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під варту негайно в залі суду.

Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_20 від 23.09.2024 року, по кримінальному провадженню №000387 від 15.08.2024 року за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1