Справа №585/5019/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/327/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/5019/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.12.2022, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олексіївка Роменського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, а також відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки механізм вчинення ДТП не встановлений, надані суду докази не підтверджують вину ОСОБА_10 поза розумним сумнівом, показання потерпілого та обвинуваченого частково суперечать іншим доказам, місце вчинення ДТП встановлено невірно, зіткнення т/з відбулося саме через дії потерпілого, який створив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим обвинувачений порушив ПДР вимушено.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.12.2022 ОСОБА_10 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК і йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 80000 моральної шкоди та 4000 грн процесуальних витрат.

Згідно вироку, 07.08.2018 близько 13:00 ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» д. р. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Полтавська в м. Ромни в напрямку центра міста та перед виконанням маневру повороту ліворуч не переконався в безпечності виконання маневру, на надав переваги в русі водію ОСОБА_9 , який керував мотоциклом «Lifan Road Wander 150» р. н. НОМЕР_2 та рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, а ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невинуватість ОСОБА_10 , то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 .

Так, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним та кваліфікував дії останнього як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує т/з, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 надав показання, згідно яких 07.08.2018 він рухався в напрямку круга по вул. Полтавська. При під`їзді до повороту на вул. Артема його обганяв автобус, а він рухався ближче до правої сторони. Обставин зіткнення він не пам`ятає. Він впав на асфальті зустрічній смузі. Автобус обганяв його безпосередньо перед поворотом. Контакт був на перехресті. За мостом він рухався на відстані 20-30 см від правого краю проїзної частини. Швидкість його руху була не більше 50 км/год.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона рухалася у т/з під керуванням ОСОБА_10 . Вони під`їхали до перехрестя, зупинилися, стали чекати поки проїде транспорт, останній їхав автобус. ОСОБА_10 почав їхати. Потім вона побачила мотоцикл, який рухався у їх сторону. ОСОБА_10 почав гальмувати і мотоцикліст проїхав. Вона вийшла з автомобіля і побачила, що далі на дорозі лежить мотоцикл і мотоцикліст. Мотоцикл лежав на вул. Береговій.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він як слідчий виїздив на місце ДТП. На місці було виявлено мотоцикл в районі перехрестя з вул. Берегова, уламки приладів мотоцикла, подряпини на дорожньому покритті. На мікроавтобусі пошкодження були в районі бампера і номерного знаку. Місце зіткнення було встановлено приблизно. Сліди ДТП розташовувалися в районі перехрестя вул. Полтавської з вул. Береговою. Зі схемою були ознайомлені всі учасники. Від автомобіля уламків не виявляли, крім частини бампера. Контактування відбулося в районі правого краю проїзної частини вул. Полтавська по руху з м. Ромни в напрямку вул. Сумської. Самі подряпини ідуть по вул. Берегова. Подряпини на дорожньому покритті були свіжими і залишені були мотоциклом, так як вели прямо до місця де лежав мотоцикл.

Експерт ОСОБА_15 пояснив, що водій автомобіля в даній ситуації створив небезпеку для руху. Водій автомобіля перед поворотом зупинився під кутом до проїзної частини. Після зупинки він відновив рух і саме відновлення руху для іншого водія вже була підстава реагувати. Зіткнення відбулося в межах перехрестя.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку й інші докази:

- протокол огляду місця ДТП, від 07.08.2018 з додатками, згідно якого огляд проводився від автомобільного мосту через р. Сула в бік перехрестя з вул. Сумська. Місце ДТП розташоване на перехресті вул. Полтавська та Берегова, елемент вулиці перехрестя. Дорожнє покриття загальною шириною 12,12 м призначено для руху в двох напрямках, число смуг для руху в напрямку огляду 1, зустрічному напрямку 1; на проїзній частині мається розмітка пішохідного переходу. Мається дорожній знак «Головна дорога» по вул. Полтавська. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку праворуч та ліворуч не виявлено; локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на т/з Volkswagen Transporter має пошкодження у районі переднього бампера. До мотоциклу «Lifan» д. н. з. НОМЕР_2 ведуть сліди на проїзній частині у вигляді подряпин. Виявлено сліди ковзання мотоциклу у вигляді подряпин на асфальтобетонному покриттю проїзної частини. Також на проїзній частині виявлені відокремлені частини у вигляді осипу битого скла. Мотоцикл лежить в кінці проїзної частини вул. Берегова в безпосередній близькості до проїзної частини вул. Полтавської;

- протокол слідчого експерименту від 14.11.2018 з участю потерпілого ОСОБА_9 , з якого вбачається, що потерпілий на перехресті вул. Полтавська і Берегова в м. Ромни вказав на місце зіткнення та положення його мотоциклу на час початку зміни напрямку руху зустрічного т/з;

- висновок судової експертизи транспортного засобу від 26.11.2018 № 19/119/9-1/404е, згідно якого на період проведення експертного огляду мотоцикла «Lifan Road Wanderer 150» р. н. НОМЕР_2 встановлено, що: система рульового керування, ОСОБА_16 система заднього колеса та ходова частина знаходилися у працездатному стані; ОСОБА_16 система переднього колеса знаходилася в технічно несправному стані, через пошкодження гальмівного важеля, кронштейна його кріплення та бачка живлення гідроприводу, але в працездатному стані, при якому вона здатна виконувати задані функції в межах, встановлених нормативно-технічною документацією. Виявлені технічні несправності гальмівної системи переднього колеса мотоцикла характерні для виникнення під час ДТП;

- висновок судової експертизи транспортного засобу від 23.11.2018 № 19/119/9-1/405е, згідно якого на період проведення експертного огляду автомобіля «Volkswagen Transporter» р. н. НОМЕР_1 система рульового керування, робоча гальмівна система та ходова частина знаходилися у працездатному стані;

- висновок судово-медичної експертизи від 07.12.2018 № 387, згідно якого ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку. Лінійний перелом тім`яно-скроневої ділянки справа з переходом на передню черпну ямку. Перелом правої скулової кістки, після травматичний субарханоїдальний крововилив, гостра пластинчаста субдуральна гематома зліва. Звезення шкіри лобу, кінцівок, тулуба. Ангіопатія сітківок. Характер пошкоджень вказує на те, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів , можливо під час ДТП. Пошкодження можуть відповідати терміну 07.08.2018. Пошкодження в ділянці голови відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Решта тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновок транспортно-трасологічної експертизи від 27.11.2018 № 19/119/9-1/406е, згідно якого місце зіткнення транспортних засобів в поперечній площині розташоване в районі правого краю проїзної частини по вул. Полтавській та в поздовжній площині перед подряпинами дорожнього покриття, відносно напрямку руху мотоцикла. На момент первинного контакту, який відбувся між переднім номерним знаком автомобіля на відстані близько 1 м від лівого габариту його кузова, та лівою захисною дугою мотоцикла, на відстані близько 0,85 м від переднього його габариту, кут між умовними поздовжніми осями транспортних засобів склав близько 100?±5?, при цьому він був розгорнутий ліворуч, проти ходу умовної годинникової стрілки, відносно умовної поздовжньої осі автомобіля;

- висновок судової автотехнічної експертизи від 29.11.2018 експерта № 19/119/9-1/421е, згідно якого: водій автомобіля повинен був діяти у відповідності вимог п. 16.13, 10.1 ПДР; в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам п. 16.13, 10.1 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП; водій автомобіля мав технічну можливість уникнути ДТП; водій мотоцикла повинен був діяти у відповідності вимог п. 12.3 ПДР; в діях водія мотоцикла вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП; водій мотоцикла мав технічну можливість уникнути ДТП;

- протокол слідчого експерименту від 14.11.2018 за участю ОСОБА_10 , згідно якого останній на перехресті вул. Полтавська і Берегова в м. Ромни пояснив, що 07.08.2018 він був за кермом свого автомобіля. Рухаючись по вул. Полтавській зі швидкістю 30 км/год він мав намір повернути ліворуч на вул. Берегову. Перед цим він зупинився на середині проїзної частини вул. Полтавської, пропустив зустрічний автобус та продовжив маневр повороту на вул. Берегова, під час якого відбулося зіткнення з зустрічним мотоциклом;

- протокол слідчого експерименту від 14.11.2018 за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого остання на місці ДТП пояснила, що 07.08.2018 разом з ОСОБА_10 , який перебував за кермом автомобіля, вони рухалися по вул. Полтавська. Перед тим як здійснити маневр повороту ліворуч, ОСОБА_10 зупинився на середині проїзної частини та продовжив маневр повороту на вул. Берегова, в процесі якого остання побачила мотоцикл, який рухався в зустрічному напрямку та з яким відбулося зіткнення.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Диспозиція ст. 286 КК, сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього кримінального правопорушення потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому належить враховувати, що правопорушення характеризується матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені ч. 1, 2, 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження, загибель кількох осіб); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 286 КК; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 286 КК, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що причинний зв`язок в автотранспортних кримінальних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Наведені вище докази підтверджують висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, так як останній перед початком виконання маневру ліворуч не переконався в його безпечності та не надав переваги в русі т/з під керуванням потерпілого, який рухався в зустрічному напрямку (п. 10.1, 16.3 ПДР), в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що знаходиться в причинному зв`язку із заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто виступає безпосередньою причиною їх настання, а також є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину.

Також підлягають врахуванню фактичні обставини кримінального правопорушення, характер і черговість порушень, причинний зв`язок між порушеннями правил безпеки дорожнього руху кожного з учасників ДТП і неподільними суспільно небезпечними наслідками, причиною яких стали саме дії ОСОБА_10 . Тобто, у випадку дотримання обвинуваченим правила надання дороги транспортному засобу, який рухається по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, перед здійсненням повороту ліворуч, зіткнення не відбулося би ні за яких обставин.

Доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що зіткнення транспортних засобів відбулося через недотримання ПДР потерпілим на увагу не заслуговують, оскільки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, висновок судової автотехнічної експертизи від 29.11.2018 експерта № 19/119/9-1/421е в тій частині, що в діях водія мотоцикла вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП через те, що він мав технічну можливість уникнути ДТП, зроблений на підставі порівняння відстані, на якій знаходився мотоцикл від траєкторії руху правого переднього габаритного кута автомобіля, в момент виникнення небезпеки для руху його водію, з відстанню, яка необхідна для зупинки даного мотоцикла, при його русі зі швидкістю 50 км/год. Однак, такий критерій як момент виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла експерту наданий не був, тому вибір даного моменту відбувався з урахуванням того, що автомобіль перед виконанням маневру повороту ліворуч зупинився та розпочав свій рух, а також, що у водія не було перешкод для виявлення автомобіля, який розпочав виконувати даний маневр. Тобто при проведенні дослідження моментом виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла експерт визначив момент початку руху автомобіля.

Разом з тим, з наведених вище доказів встановлено, що перед зіткненням потерпілий рухався на мотоциклі ближче до правого краю проїзної частини, а зліва від нього рухався автобус у тому ж самому напрямку, але з більшою швидкістю. Ця обставина підтверджується показаннями потерпілого, обвинуваченого, свідка ОСОБА_13 та слідчих експериментів за їх участю. З наведеного слідує, що для виявлення небезпеки у потерпілого ОСОБА_9 була перешкода у виді автобуса, який рухався в попутному напрямку, але ця обставина при проведенні автотехнічної експертизи не врахована, що очевидно вплинуло на її дослідження та результати в частині надання оцінки діям потерпілого.

Крім того, слід зазначити, що хоча п. 12.3 ПДР і є обов`язковим, однак при переїзді перехресть водій керується і загальними положеннями ПДР, зокрема п. 1.4, тобто потерпілий мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху будуть виконувати ПДР (зокрема 10.1, 16.13 ПДР), тому він не був зобов`язаний виходити з можливості порушення ПДР іншим водієм.

Будь-яких підстав вважати, що потерпілий передбачав або міг передбачити, що безпосередньо після виїзду на перехрестя зустрічний т/з при здійсненні повороту ліворуч не надасть йому дорогу в порушення п. 16.13 ПДР, не встановлено.

У зв`язку з цим не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що обвинувачений порушив ПДР вимушено через створення аварійної ситуації потерпілим, так як фактичні обставини події вказують на те, що аварійна ситуація була спричинена діями обвинуваченого, а саме по собі не уникнення зіткнення потерпілим не спростовую вину ОСОБА_10 , оскільки дії потерпілого не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали. При цьому, жодних суперечностей у показаннях потерпілого та обвинуваченого, які б могли істотно вплинути на доведеність вини ОСОБА_10 під час апеляційного розгляду не встановлено, тому і в цій частині апеляційна скарга також є неприйнятною.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом механізму зіткнення транспортних засобів, під яким розуміється сукупність проміжних станів і процесів, що формують наслідки на взаємодіючих об`єктах в матеріалізованому вигляді, на передаварійному, аварійному і післяаварійному етапах розвитку ДТП.

В цій справі ДТП відбулося на перехресті через недотримання обвинуваченим п. 10.1, 16.13 ПДР при здійсненні ним повороту ліворуч та прямолінійному русі потерпілого, а сам механізм пригоди відноситься до зіткнення рухомих транспортних засобів, на що вказують локалізація наявних на них пошкоджень та сліди контактної взаємодії. При цьому, на момент первинного контакту, який відбувся між переднім номерним знаком автомобіля на відстані близько 1 м від лівого габариту його кузова, та лівою захисною дугою мотоцикла, на відстані близько 0,85 м від переднього його габариту, кут між умовними поздовжніми осями транспортних засобів склав близько 100?±5? та розгорнутий ліворуч, проти ходу умовної годинникової стрілки, відносно умовної поздовжньої осі автомобіля (висновок експертизи від 27.11.2018 № 19/119/9-1/406е), що відповідає встановленим обставинам ДТП.

Не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги про те, що ДТП відбулося не на АДРЕСА_2 , оскільки, як встановлено з досліджених судом першої доказів, потерпілий рухався по вул. Полтавській ближче до правого краю проїзної частини, у той час як обвинувачений почав здійснювати поворот ліворуч, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів під кутом, у результаті чого мотоцикл потерпілого по інерції відкинуло вправо, а після падіння на проїзну частину відбувся осип уламків. Такий висновок об`єктивно підтверджується протоколом огляду місця події від 07.08.2018 з додатками, згідно яких мотоцикл знаходиться в межах перехрестя вказаних вулиць, а також висновком експертизи від 27.11.2018 № 19/119/9-1/406е про те, що з урахуванням слідової картини, взаємного положення транспортних засобів на момент первинного контакту, в тому числі розташування, характеру та напрямку утворення пошкоджень на транспортних засобах, місце зіткнення транспортних засобів розташоване в поперечній площині в районі правого краю проїзної частини вул. Полтавська та в повздовжній площині перед подряпинами дорожнього покриття відносно напрямку руху мотоцикла.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.12.2022 відносно ОСОБА_17 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4