Справа № 591/6318/18
Провадження № 1-кс/591/3170/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строків у кримінальному провадженні № 0000038,

в с т а н о в и в:

З поданої скарги вбачається, що у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 є потерпілим, досудове розслідування здійснюється тривалий час, кілька разів скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження, тому скаржник просив у кримінальному провадженні № 0000038 встановити строк 1 місяць для проведення процесуальних дій, необхідних для прийняття рішення в порядку ст. 283 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Зі змісту скарги та доданих матеріалів вбачається, що Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0000038, внесене до ЄРДР 08.02.2018 за ст. 162 ч.2 КК України, у якому ОСОБА_4 є потерпілим.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За вимогами за ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії, однак скаржник не просить встановити строк для конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Зважаючи на викладене підстави для задоволення скарги відсутні.

Крім того, посилання адвоката представника потерпілого на ст. 283 КПК України є необгрунтованим, оскільки вказана норма захищає право саме підозрюваного та обвинуваченого на розгляд справи в найкоротший строк.

Також слід враховувати, що порядок здійснення повідомлення про підозру врегульований ст.ст. 276-278 КПК України, яким не передбачено здійснення повідомлення про підозру за клопотанням потерпілого.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 36, п.6 ч.1 ст. 40 КПК України здійснення повідомлення про підозру особі належить виключно до повноважень прокурора, або слідчого за погодженням з прокурором.

Спонукання будь-яким шляхом прокурора до здійснення повідомлення про підозру є втручанням у його дискреційні повноваження.

Керуючись ст. 303, 304, 308 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1