Справа № 709/1735/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Чорнобаївського районного суду Черкаської області угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2024 року між прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001843, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, працюючий у ФОП ОСОБА_6 менеджером, особою з інвалідністю, депутатом, учасником бойових дій, АТО (ООС) чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, в лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуваючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 25.09.2024 близько 07 години 56 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, а саме на виконання вимог статті 12, п. З ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а також ст. 255 КУпАП, щодо припинення та документування адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, вчинених 25.09.2024 близько 07 години 43 хвилини гр. ОСОБА_4 за вказаною адресою, та який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, який офіційно представився працівником поліції та пред`явив своє службове посвідчення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_7 знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, з метою уникнення адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, висловив усно поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди розміром 10 000 гривень за не складання відносно себе протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані сп`яніння.

Обставино, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

У цьому кримінальному провадженні 30 вересня 2024 року між прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд керується такими мотивами.

Відповідно до норм статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, є нетяжким злочином.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_8 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом у судовому засіданні з`ясовано безпосередньо у ОСОБА_4 шляхом надання роз`яснень простою мовою, що він цілком розуміє зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд встановив, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення здійснена правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.

Ураховуючи наявність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Узгоджену сторонами в угоді міру покарання суд вважає такою, що відповідає інтересам суспільства, оскільки є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень з огляду на характер вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Отже, наявні усі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України, а саме: у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази: DVD-диск де мається 4 відеозаписи з портативних відео реєстраторів поліцейських СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за 25.09.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження № 0001843 від 25.09.2024.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1