Кримінальне провадження №629/6041/24
Номер провадження 1-кп/629/313/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із повною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого як ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

01.12.2023, близько 09:20, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Слобожанській у напрямку вул. Бульвар Шевченка в м. Лозова Харківської області, зі швидкістю близько 80 км/год.

Керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , під час руху на ділянці дороги по АДРЕСА_3 , поблизу стовпа електроопори «РП-1 ЛЭП-2 ОП-1», діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та вимог п. 14.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконуючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем CHERY QQ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота: травматичний розрив селезінки, травма хвоста підшлункової залози із заочеревинною гематомою, закриті крайові переломи поперечних відростків 2 та 3 поперекових хребців; забійна рана на задній поверхні лівого стегна в середній третині; садна з гематомою на тильній поверхні правої кисті.

За ступенем тяжкості вищевказана закрита травма живота з розривом селезінки і подальшим її хірургічним видаленням (спленектомія) - це тяжке тілесне ушкодження.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, надав покази, підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 2 ст. 286 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював, щиро каявся у вчиненому та просив суд суворо не карати. Цивільний позов визнав частково на суму 40000 гривень, зазначив, що раніше ним було сплачено у відшкодування матеріальної шкоди на лікування потерпілого 40000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_4 заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі, підтвердив, що у відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_5 сплатив 40000 гривень.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, даних щодо речових доказів.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, є фізичною-особою підприємцем, здійснює економічну діяльність за КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого кримінальному провадженні, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства оцінюються як середні, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

При відсутності обставин, що обтяжують покарання, обставинами які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним злочинів

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, щирого каяття обвинуваченого, який приніс вибачення потерпілому, сплатив у відшкодування матеріальної шкоди на лікування потерпілого 40000 гривень, є фізичною-особою підприємцем, здійснює економічну діяльність за КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально позитивно, беручи до уваги обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом, та доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 гривень, який обвинувачений визнав частково у розмірі 40000 гривень.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Способи відшкодування моральної шкоди передбачені ч. 1 ст. 1168 ЦК України, виходячи з яких, вона може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При таких обставинах суд доходить висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка відповідно до вимог ч. 3 ст.23 ЦК України, повинна бути відшкодована одноразово грішми.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд враховує, що потерпілий, у відношенні якого безпосередньо було вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , завдано моральної шкоди, пов`язаної з перенесенням стресової ситуації, втратою внутрішніх органів, необхідністю лікування, з душевними стражданнями. Позивачу було завдано значних тілесних ушкоджень, безповоротну втрату внутрішнього органу селезінки, що також супроводжувалося внутрішньою кровотечою, що зумовило небезпеку для життя потерпілого позивача. Селезінка бере участь в обміні речовин, виконує кровотворну, імунну, фільтраційну функцію, а також функцію резервуара крові, а також є все таки важливим органом імунної системи. Наслідки видання селезінки пов`язані з порушенням роботи імунної системи. У позивача втрачено нормальний сон та звичайний спосіб життя, що супроводжується частими панічними атаками, які виникають в будь-якій час доби, які супроводжується відчуттям недостачі повітря, занепокоєння, дискомфортом та заважають нормальному існуванню.

Дослідивши доводи, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає позов обґрунтованим і задовольняє позовні вимоги у сумі 200000 гривень.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/30383-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок; судової автотехнічної експертизи (технічний стан) № СЕ-19/121-23/30382-ІТ від 20.02.2024 у розмірі 4543 гривні 68 копійок; судово тарнспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-23/30384-ІТ від 22.02.2024 на суму 5300 гривень 96 копійок; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/8054-ІТ від 14.06.2024 на суму 4543 гривні 48 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ЧОТИРИ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування ОСНОВНОГО покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 200000 /двісті тисяч/ гривень.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - повернути ОСОБА_5 ;

-автомобіль марки CHERY QQ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , помаранчевого кольору, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - повернути ОСОБА_4 .

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.12.2023, на транспортний засіб ВАЗ 21124 д.н.з. « НОМЕР_3 » чорного кольору та транспортний засіб CHERY QQ д.н.з. « НОМЕР_2 » помаранчевого кольору.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7