САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3767/24
Провадження №1-в/726/53/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області про приведення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

21.11.2024 із Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, надійшло подання про приведення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що 02.07.2019 до Шевченківського РВ філії ДУ Центр пробації» у Чернівецькій області надійшов та був прийнятий до виконання вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Також вказує, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП та визначено дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки цим Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжку, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо розмір викраденого майна становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з посиланням на ст. 5 та ст. 74 КК України, вважає, що особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації у судовому засіданні підтримав в повному обсязі подання.

Прокурор ОСОБА_4 просила повернути подання на доопрацювання.

Засуджений ОСОБА_3 вказав про те, що з 2018 року перебував під вартою, приблизно 4 роки, а потім був звільнений з-під варти. У вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши отримане судом подання та матеріали особової справи з цих підстав, суд доходить такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537цього Кодексу.

Тобто, відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Отже ключовим питанням для правильного вирішення підсудності розгляду заявленого клопотання органу пробації необхідним є вірне визначення «меж територіальної юрисдикції виконання вироку», яким особі призначено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Статтями 75, 76 КК України передбачено можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням із покладенням на засудженого певних обов`язків. При цьому нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, що прямо визначено в ч.4 ст.76 КК України.

Аналогічні положення закріплені в Кримінально-виконавчому кодексу України, де в ст.163 визначено, що нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Так, вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3, ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст..75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У вказаному вироку суду зазначено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів особової справи №59/2019 відносно ОСОБА_3 , у справі наявна інформація з Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області від 03.07.2019 року, відповідно до якої місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (перейменовано на ОСОБА_6 ), 3.

Поряд із цим вирок прийнятий до виконання саме Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, а не Садгірським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області.

Тобто, із матеріалів особової справи не можливо з точністю встановити, в межах територіальної юрисдикції якого суду виконується вирок.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із тим, у матеріалах подання та особової справи на засудженого ОСОБА_3 наявний лише вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 у якому відсутнє посилання на вартість майна, яке ОСОБА_3 таємно викрав, і розмір якого відповідно до законодавства тягнув настання кримінальної відповідальності.

Таким чином суд не може встановити взагалі вартість викраденого майна, а отже і розмір такого майна на момент вчинення правопорушення.

Крім того ч.1 ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до частини 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Так, вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 на підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строку - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Далі, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Закон встановлює лише один відправний момент обчислення іспитового строку - момент проголошення вироку, а обчислюється він аналогічно за термін будь-якого строкового покарання.

Тобто строк виконання вироку обчислюється з 10.04.2019 та діє до 10.04.2021. Даних про вчинення ОСОБА_3 у цей період іншого кримінального правопорушення суду не надано, отже не можливо встановити чи наразі такий строк перервано та чи вирок не виконано.

Таким чином, для розгляду подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, правове значення має з`ясування питання наявності на даний час непогашеної і незнятої судимості у засудженого за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019, а дані матеріалів особової справи не містять такої інформації.

Виходячи з викладеного суд, вважає, що подання органу пробації не містить достатньої інформації необхідної для вирішення заявленого питання, а тому таке подання слід повернути для доопрацювання.

Суд звертає увагу, що орган пробації не позбавлений можливості повторного звернення до суду з таким клопотанням після його належного правового обґрунтування.

На підставі ст.ст. 74, 75, 76,78 КК України, ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 372, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області про приведення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 повернути до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1