Провадження № 1-кп/947/1019/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000016 від 11.02.2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, із вищою освітою, уродженки с.Ялтушків, Барського району, Вінницької області, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкачої за адресою: АДРЕСА_2 , 26.02.2020 року звільнена з посади слідчого Слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого відділу Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000016 від 11.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), 30.01.2020 року в період часу з 14:10 год. по 14:30 год., у складі учасників проведеного обшуку від 30.01.2020 року по 31.01.2020 року, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, діючи умисно за мовчазною згодою інших співучасників слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , оперуповноваженого ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженого ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , із корисливих мотивів, користуючись тим, що їх дії залишаються непоміченими власником ТОВ «ДЄС ГРУП» та іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу у приміщенні під назвою «збиральний цех», що знаходиться на третьому поверсі будівлі за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ДЄС ГРУП» за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 21, таємно викрали майно, що належить ТОВ «ДЄС ГРУП», а саме: пакети для сміття «МелочиЖизни90 л. 20 шт.» у кількості 1 шт., папір офісний A4 SvetoСору500 арк. у кількості 3 шт., клейку стрічку прозору «150*45*45» у кількості 1 шт., бокорізи ТОРЕХ 16 мм у кількості 1 шт. та набір Г-образних шестигранних ключів 9 предметів 1.5-10 мм., Cr-V, 55 HRC Big у кількості 1 шт.

Після цього, слідча ОСОБА_3 разом зі слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , оперуповноваженим ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженим ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій слідчої ОСОБА_3 разом зі слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , оперуповноваженим ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженим ВКП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , ТОВ «ДЄС ГРУП» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень 41 (сорок одна) копійка.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

01.10.2024 року захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечувала, клопотання захисника просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника не заперечував.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набув чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Так, згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Частиною 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність» встановлено, що в разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50% від його розміру становили 1051 грн..

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2102 грн (1051*2=2102).

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто станом на 2024 рік - до 3028,00 грн., на 2020 рік 2102 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки ТОВ «ДЄС ГРУП» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень 41 (сорок одна) копійка., та відповідно, вказані дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічного правового висновку дійшов й Верховний Суд Першої судової палати у постанові від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110км23). Іншого рішення Верховного Суду з аналогічних питань не існує. Необхідності щодо відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів або у складі іншої палати не має.

Положеннями ч.1 ст.3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.1, п.п. 1-2, ч.2 ст.284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 під час судового засідання, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечувала.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000016 від 11.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000016 від 11.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалу про закриття кримінального провадження направити до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КпАП України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1