Справа № 202/7758/24
Провадження № 1-кс/202/6190/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000948 від 15.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 з клопотанням погодженим прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні №0000948 від 15.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 10 вересня 2024 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2024 року, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на автобусній зупинці на АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в обопільну бійку, у ході якої ОСОБА_8 з метою припинення сварки попрямував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

14.06.2024 приблизно о 21.25 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , вживав алкогольні напої, в цей час йому зателефонував ОСОБА_4 , який в телефонній розмові почав нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_8 і погрожувати фізичною розправою, при цьому вимагав в останнього зустрітися з приводу врегулювання конфлікту, який виник на автобусній зупинці цього дня, на що отримав відмову.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прийшов до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де, побачивши ОСОБА_8 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область голови, від якого останній, не втримавши рівновагу, впав на бетонне покриття, при цьому втративши свідомість, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари ногами та руками лежачому на бетонному покритті ОСОБА_8 .

У ході вказаних подій з 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 вийшов потерпілий ОСОБА_9 , який почав заспокоювати ОСОБА_4 та намагатися припинити його злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, спрямований

на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_4 , 14.06.2024, приблизно о 21.35 годині, знаходячись біля 2 -го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, наніс множинні удари в область голови, обличчя та тулуба ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку та інших уточнених травм голови. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці події, а ОСОБА_4 зник із місця скоєння злочину.

Також, до слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області 16.06.2024 звернувся ОСОБА_8 із заявою про те, що 14.06.2024 ОСОБА_4 йому спричинено тілесні ушкодження. Відомості за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000950 від 17.06.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою прокурора від 18.06.2024 матеріали кримінального провадження №0000948 та матеріали кримінального провадження № 0000950 об`єднано в одне провадження.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися вумисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення 15.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в той же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

22.08.2024 року від потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її представника ОСОБА_12 на адресу СУ ГУНП надійшов цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадження № 0000948 від 15.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазавдану моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень, 00 копійок).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 392001455 від 22.08.2024 встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності, розмір частки 1/1, належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116).

Відповідно до довідки з Фонду державного майна України про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-08366538 від 06.09.2024, оціночна вартість квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 складає 617 677,60 грн., тобто (шістсот сімнадцять тисяч шістсот сімдесят сім гривень шістдесят копійок).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме цивільного позову поданого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, виникла необхідність у накладенні арешту у вигляді заборони на розпорядження та відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка на праві приватної власності, розмір частки 1/1 належить ОСОБА_4 .

Просив слідчого суддю накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка на праві приватної власності, розмір частки 1/1, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оціночною вартістю 617677.60, тобто шістсот сімнадцять тисяч, шістсот сімдесят сім гривень, шістдесят копійок, з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поданого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за завдану моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень, 00 копійок).

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність клопотання. Вказав, що слідчий не уповноважений звертатися до слідчого судді з відповідним клопотанням. Таким правом наділений цивільний позивач, відповідно до положень ч. 3 ст. 171 КПК України. Звернув увагу слідчого судді на те, що в квартирі мешкає родина разом з дітьми та те що сума застави майже покриває суму цивільного позову.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, власника майна та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення КПК України, клопотання про накладення арешту задля забезпечення цивільного позову може бути подане прокурором, слідчим за погодженням з прокурором, а також цивільним позивачем на будь-якій стадії кримінального провадження за умови, що на момент подання вказаного клопотання пред`явлено повідомлення про підозру особі, яка є цивільним відповідачем, а також подано безпосередньо сам цивільний позов.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000948 від 15.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення, якого 15 червня 2024 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 червня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкоджені, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 02:15 год. 13 серпня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2024 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному №0000948 від 15.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 4-х місяців, тобто до 15 жовтня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, до 12 жовтня 2024 року включно. Встановлено ОСОБА_4 заставу у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800,00 грн. з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу у визначеному розмірі було внесено, у зв`язку з чим ОСОБА_4 був звільнений з-під варти та наразі відносно останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків згідно ст. 194 КПК України.

Потерпілою у кримінальному провадженні № 0000948 від 15 червня 2024 року визнано ОСОБА_11 , якою заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 на суму 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень нуль копійок).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на праві власності належить нерухоме майно квартира, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116).

Слідчий суддя приймає до уваги розмір застави внесеної за підозрюваного, яка могла бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), подальше цільове використання якої невідомо. Крім того, звертає увагу на те, що обмеження права користування нерухомим майном не застосовується та сім`ї підозрюваного не перешкоджається.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення цивільного позову, заявленого потерпілою в рамках кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту з забороною права відчуження та розпорядженнявказаного нерухомого майна.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. Доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000948 від 15.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони права відчуження та розпорядження, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116), яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1