ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1284/24 Справа № 233/5759/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кремінна Луганської області, одружений, має одну неповнолітню дитину, працездатний, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з нього судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 01.09.2023 року приблизно о 09 год. 40 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , почав здійснювати рух заднім ходом біля будівлі АДРЕСА_3 та, діючи в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, який регламентує, що

- під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, під час початку руху заднім ходом та зміною його напрямку не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, належним чином не звернувся за допомогою до інших осіб, продовжив рух заднім ходом, внаслідок чого, при виїзді з місця парковки на проїжджу частину АДРЕСА_3 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка в цей час йшла по вул. Ціолковського справа наліво по напрямку руху автомобіля.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий черезвертельний перелом лівого стегна, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючий для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні).

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді травмування пішохода ОСОБА_9 .

По справі надійшли аналогічні за змістом апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які не оспорюючи обставини справи, просять вирок відносно ОСОБА_8 скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Зазначають, що ОСОБА_8 вперше вчинив нетяжкий злочин, активно сприяв досудовому розслідуванню, в повному обсязі визнав свою вину та щиро покаявся, примирився з представником потерпілої, який претензій матеріального тчи морального характеру до обвинуваченого не має, завдані збитки обвинуваченим компенсовані. Крім того, зазначають, що потерпіла ОСОБА_9 померла та причиною смерті став атеросклеротичний кардіосклероз, який не перебуває у причинному зв`язку з травмою, отриманою під час ДТП.

Заслухавши доповідача, сторони по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до статті 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; скоїв кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжким злочинів; щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

В матеріалах справи містяться розписки про отримання представником потерпілої ОСОБА_10 від обвинуваченого ОСОБА_8 грошових коштів на лікування потерпілої в розрімі 4900 грн, датована 11.09.2023 (а.с. 111) та в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків в розмірі 30000 грн, датована 04.10.2023 року (а.с. 112)

Потерпіла ОСОБА_9 померла 22 вересня 2023 року в лікарні під час проходження лікування внаслідок травми, отриманої в результаті вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення її смерть дійсно не перебувала в причинно-наслідковому зв`язку з травмою, отриманою під час ДТП.

Разом з тим, законодавцем чітко визначений вичерпний перелік умов, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, яке передбачає саме повне відшкодування завданої шкоди обвинуваченим.

Колегія суддів зазначає, що відсутні будь-які докази на підтвердження визначеного самою потерпілою розміру матеріально та моральної шкоди, яка на її думку була завдана неправомірними діями ОСОБА_8 , а також неможливість з`ясування думки потерпілої щодо визначеного нею розміру такої шкоди безпосередньо в судовому засіданні, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8 повністю відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду, що є однією із основних підстав звільнення від кримінальної відповідальності саме за ст. 45 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про передчасність заявленого клопотання стороною захисту та можливістю звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають, а підстав для скасування або зміни вироку, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді