Справа № 314/5232/24
Провадження № 1-кп/314/953/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 04.11.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Шпиків Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, який перебуває на посаді радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління артилерійського дивізіону, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні солдат, діючи умисно, в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1994, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах придбав завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являється особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 03.11.2024 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , був зупинений працівниками Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на 525 кі автомобільної дороги Запоріжжя-Маріуполь, поруч із смт Комишуваха Запорізького району Запорізької області. На вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я, видане 18.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений за допомогою струменевого способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтеру), тим самим використав завідомо підроблений документ.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у використанні завідомо підробленого документа, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, наразі проходить військову службу за мобілізацією, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 3183,60 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000238 у розмірі 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Речові докази: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , видане ТСЦ МВС України № 8044, яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а у випадку, якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5

25.11.2024