Справа №760/5928/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування внесеного в ЄРДР за номером №0000085 від 01.02.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кудара-Сомон Республіки Бурятія російської федерації, громадянина російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця зс рф,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2024, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем ЗС РФ, ОСОБА_6 разом із іншими на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, всупереч вимогам міжнародного гуманітарного права щодо законів та звичаїв ведення війни, 25.03.2022 року приблизно об 10-11 годині дня, перебуваючи на території приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 3, 27, 31-33, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ст. 51, п.п. а.2), е) ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I від 08.06.1977 року), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на спричинення катування (тортур) потерпілому, застосував фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_7 за наступних обставин.

У вказаний час та місці, ОСОБА_6 разом із іншими на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, прибув до прибудинкової території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де за його наказом інший невстановлений військовослужбовець ЗС РФ зв`язав липкою стрічкою ОСОБА_7 руки за спиною, вдягнув останньому мішок на голову, підвів останнього до стінки та, перезарядивши автоматичну зброю, приставив її ствол до потилиці, надалі, ОСОБА_6 , знявши мішок з голови ОСОБА_7 , погрожуючи вбивством останньому, наніс 2 удари правою рукою в область серця потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_7 протягом години стояв біля стінки під наглядом озброєного невстановленого військовослужбовця ЗС РФ, після чого ОСОБА_6 наказав потерпілому підійти до броньованого військового автомобіля та виставити його праву ногу для її ампутації сокирою, надалі ОСОБА_6 взяв в руки сокиру та, замахнувшись нею, імітував удар по правій нозі потерпілого, в останній момент відвівши сокиру від кінцівки потерпілого.

Надалі, погрожуючи вбивством потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 взяв мисливський ніж і приставив його до горла потерпілого та через декілька секунд наніс удар по обличчю потерпілого кулаком, в якому тримав вказаний ніж, після чого, розрізав липку стрічку, якою були зв`язані руки потерпілого та наніс ще один удар рукояткою ножа в спину.

Своїми умисними діями, що виразились у здійсненні катування (тортур) ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 31-33, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та ст.ст. 51, 75 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів.

Тобто, за викладених вище обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

19.01.2024 року слідчим складено, та повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, через захисника.

Так, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик ОСОБА_6 на 24.01.2024, 26.01.2024, 30.01.2024 були опубліковані на сайті загальнодержавного засобу масової інформації - « ОСОБА_8 », та на сайті «Офіс Генерального прокурора», за результатами чого підозрюваний не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Постановою слідчого СУ ГУСБУ у м. Києві та Київській області від 02.02.2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук..

Вказані обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органу досудового розслідування.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення на території України, за який вразі доведеності вини передбачено покарання від трьох років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_6 може надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчинення ним протиправних дій, таких як подальше фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний є громадянином рф та перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що ускладнить проведення досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , який перебуває на території рф, у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши думку сторін провадження, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.5 ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , який перебуває на території рф, підозра за ч. 1 ст. 438 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки з моменту повідомлення йому про підозру пройшов незначний проміжок часу. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_6 , знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де може і надалі продовжити вчиняти аналогічне кримінальне правопорушення, або вчинити інше правопорушення, пов`язане з порушенням законів та звичаїв війни.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, який він вчинив під час дії воєнного стану в Україні, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває на території рф, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 185, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території російської федерації, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1