Справа № 278/2338/23
В И Р О К

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сінгури, Житомирського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , судимого

29.11.2021 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим стоком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 та ч. 3 ст. 311 КК,

в с т а н о в и в:

У невстановлений день та час в кінці грудня 2021 року у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне у порушення ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 12 та ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» виготовлення та зберігання психотропної речовини «амфетамін», яка відповідно до списку № 2 таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі Перелік), віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Реалізуючи цей умисел, у невстановлений день та час в кінці грудня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаним місцем свого проживання, за допомогою хімічної формули, своїх знань та маючи у своєму розпорядженні лабораторне обладнання, прекурсори, кислоти та речовини, шляхом здійснення хімічного синтезу, незаконно виготовив невстановлену кількість психотропної речовини «амфетамін», але не менше 1,7764 г, що відповідно таблиці 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 1.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великими розмірами, та незаконно зберігав її без мети збуту до її вилучення 02.03.2023 під час обшуку.

Крім того, в кінці грудня 2022 року в обідній час ОСОБА_4 , перебуваючи в лісопосадці, що на околиці АДРЕСА_1 , знайшов бойовий припас 40-мм постріл ВОГ-25, після чого у нього виник умисел на придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу вказаного бойового припасу.

Реалізуючи цей умисел та достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 у порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998, вказаний 40-мм постріл ВОГ-25 одразу після його знайдення привласнив та переніс на територію свого домоволодіння АДРЕСА_1 , де залишив біля свого будинку та незаконно зберігав до його вилучення 02.03.2023 під час обшуку.

Крім цього, у невстановлений день в період з 27.02.2023 по 28.02.2023 близько 10 год. ОСОБА_4 перебував за вказаним місцем свого проживання, де у нього виник умисел на незаконне у порушення ст.ст. 25 та 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» повторне придбання та зберігання прекурсору «фенілнітропропен», який відповідно до списку № 1 таблиці IV Переліку віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, з метою його використання при виготовленні психотропної речовини «амфетамін». У цей же день, час та місці ОСОБА_4 у месенджері «Телеграм» у невстановленому телеграм-каналі замовив прекурсор «фенілнітропропен» за 750 гривень. 02.03.2023 ОСОБА_4 попросив свого знайомого ОСОБА_6 , який не був обізнаний в його протиправних намірах, отримати відправлення у ТОВ «Нова Пошта», на що останній погодився та цього ж дня отримав від невстановленої особи у відділенні № НОМЕР_1 ТОВ "Нова Пошта", що в с. Сінгури, по вулиці Житомирська, 39-А, Житомирського району та області прекурсор «фенілнітропропен» масою не менше 28,47025 г, що відповідно до таблиці 3, затвердженої вищезазначеним наказом МОЗ України від 1.08.2000 № 188, є особливо-великими розмірами, та передав вказаний прекурсор ОСОБА_4 , тим самим останній незаконно повторно придбав прекурсор з особливо великих розмірах з метою його використання для виготовлення психотропної речовини. Продовжуючи свої злочинні дії та утримуючи при собі прекурсор «фенілнітропропен» вказаною масою, ОСОБА_4 переніс його до місця свого проживання за вказаною вище адресою, де в той же день близько 13 год. помістив його у полімерну пляшку з написом " ОСОБА_7 " та змішав з іншою невстановленою рідиною, після чого, утримуючи в полімерному пакеті вищевказану пляшку з прекурсором «фенілнітропропен» масою не менше 28,47025 г,вийшов із свого будинку на АДРЕСА_1 , де був зупинений поліцейськими. Під час затримання ОСОБА_4 та його особистого обшуку у нього виявлено та вилучено прекурсор "фенілнітропропен" в особливо великому розмірі загальною масою 28,47025 г, який ОСОБА_4 незаконно повторно придбав та зберігав з метою його використання для виготовлення психотропних речовин.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях не визнав. Раніше вживав психотропні речовини, які купував у телеграм-каналі, однак їх ніколи не виготовляв. Вважає дану справу та докази обвинувачення сфабрикованими поліцією, а саме поліцейським Омецинським, з яким має давні неприязні відносини. Щодо походження виявлених під час обшуку його будинку серветок із психотропною речовиною, рівно як і боєприпаса ВОГ обвинуваченому нічого не відомо, він проживає в будинку не один (всього 8 осіб, з них 5 неповнолітніх дітей), будинок розташований в 300-х м від полігону. Щодо повідомлених ним під час слідчих експериментів походження виявлених психотропної речовини та боєприпаса надав відповідні показання за вказівкою та під тиском внаслідок залякування ОСОБА_8 , який був присутній під час проведення цих слідчих дій, проте знаходився поза межами кута огляду відеокамери, якою фіксувався хід експериментів. Щодо свого затримання з пляшкою, в якій виявлено прекурсор, показав, що ніяких посилок він свідку ОСОБА_9 отримувати не доручав, чому той надав відповідні показання не знає. В той день ОСОБА_8 вручив обвинуваченому на вулиці пляшку з під-крота й почав його фотографувати, а у подальшому наказав давати показання про те, що нібито це він, ОСОБА_4 , замовив прекурсор через телеграм-канал, а потім доручив отримати відправлення Лугині. Однак про тиск з боку ОСОБА_8 нікому не повідомляв, у тому числі адвокату, призначену ОСОБА_4 після його затримання. При його затриманні адвокат присутня не була.

Окрім показань обвинуваченого суд дослідив усі подані сторонами докази, кожен з яких оцінено з точки зору належності, допустимості та достовірності.

2.03.2023 о 14:30 зі служби 102 надійшло повідомлення від заступника начальника карного розшуку Омецинського про те, що в цей день о 14:28 поблизу будинку АДРЕСА_1 був виявлений громадянин, який вів себе підозріло: побачивши службовий автомобіль поліції, змінив напрямок руху. В руках цей громадянин тримав пластикову пляшку об`ємом приблизно 1 л, частково заповнену рідиною, яка, з його слів, призначена для виготовлення амфетаміну. На місце події викликано слідчо-оперативну групу (рапорт чергового інспектора Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 2.03.2023, т. 1 а.с. 228).

В цей же день о 14:30 ОСОБА_4 було затримано по АДРЕСА_1 , під час його особистого обшуку вилучено пластикову ємність об`ємом 1 л з написом «Кріт», частково наповнену рідиною рожевого кольору (протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 2.03.2023, т. 1 а.с. 229-234).

Також в цей день в період часу з 16:41 по 17:55 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В підсобному приміщенні за вказаною адресою було виявлено прозорий поліетиленовий зіп-пакет із паперовими серветками, промоченими речовиною, що має різкий запах, поліетиленовий зіп-пакет чорного кольору з паперовими серветками, промоченими речовиною з різким запахом (протокол обшуку, т. 1 а.с. 193-203).

Свідок ОСОБА_10 показав, що був понятим при затримання ОСОБА_4 біля його будинку, а також при проведенні обшуку його домоволодіння. Свідок був запрошений для участі в процесуальних діях поліцейським Омецинським. Свідок пам`ятав, що при обшуку у майстерні було виявлено якісь пакетик, а у самого ОСОБА_4 пляшку, останній пояснював, що в ній розчинник для видалення компонентів з електронних плат.

Свідок ОСОБА_11 показав, що також був присутнім при затриманні ОСОБА_4 , який добровільно видав поліцейським якусь пляшку, а також при обшуку його будинку, де було наркотичні засоби, а згодом зі слів поліцейських «бомбу». Свідок також показав, що він перебуває на обліку в лікаря психіатрі, є недієздатним, і його опікуном є його матір.

Сторона захисту у зв`язку з такими показаннями свідка просила визнати відомості протоколів затримання ОСОБА_4 та обшуку його домоволодіння недопустимими доказами, оскільки при проведенні зазначених дій у якості понятого брала участь особа, яка не може бути понятим через свою недієздатність.

При вирішенні цього питання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) обшук житла та обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, єдиним достовірним доказом недієздатності особи може бути лише відповідне судове рішення. Проте суду такого рішення щодо ОСОБА_11 подано не було. До того ж свідок не вказав, коли саме його було визнано недієздатним. В судовому засіданні останній надавав логічні послідовні показання, і жодних ознак психічних розладів не подавав. Само по собі перебування особи на обліку у лікаря-психіатра не може свідчити про нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оцінюючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що при залученні ОСОБА_11 до участі у проведення вказаних обшуків як понятого порушень КПК допущено не було.

На паперових серветках з вилученого під час обшуку підсобного приміщення обвинуваченого поліетиленового зіп-пакету чорного кольору виявлено нашарування речовини рожевого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, «амфетамін» масою 1,0032 г (висновок експерта від 4.04.2023 № СЕ-19/106-23/2882-НЗПРАП, т. 1 а.с. 213-218). Фрагменти серветок, що містились у вилученому під час обшуку підсобного приміщення обвинуваченого прозорому поліетиленовому зіп-пакеті, були просочені амфетаміном масою 0,7732 г (висновок експерта від 13.05.2023 № СЕ-19/106-23/2881-НЗПРАП, т. 1 а.с. 220-225). У вилученій під час особистого обшуку ОСОБА_4 пластиковій ємності виявлено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю 1-феніл-2-нітропропен масою 28,47025 г (висновок експерта від 29.03.2023 № СЕ-19/106-23/2884-НЗПАРП, т. 1 а.с. 237-242).

2.03.2023 о 18:25 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, в цей день о 18:24 звернувся дізнавач ОСОБА_12 (проводив вищевказаний обшук в домоволодінні обвинуваченого), який повідомив про виявлення на подвір`ї цього домоволодіння підствольної гранати ВОГ-25 (т. 1 а.с. 245). В цей же день у період часу з 19:27 по 19:53 проведено невідкладний обшук території домоволодіння обвинуваченого, де під стіною житлового будинку біля собачої буди на дерев`яній конструкції виявлено предмет, схожий на боєприпас ВОГ-25 (протокол обшуку, т. 2 а.с. 1-11). Вказаний предмет є 40-мм пострілом ВОГ-25, який належить до бойових припасів, виготовлений промисловим способом, придатний до вибуху, в процесі дослідження знищений шляхом підриву (висновок експерта від 21.03.2023 № СЕ-19/106-23/2859-ВТХ, т. 2 а.с. 15-21, 23).

Сторона захисту просила визнати протокол вказаного обшуку недопустимим доказом, оскільки до участі у його проведенні було залучено недієздатну особу ОСОБА_11 . Проте, як зазначив суд вище, порушень вимог КПК при залученні вказаної особи як понятого для участі у проведенні слідчих дій не встановлено.

Під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 показав та продемонстрував місце у кінці с. Сінгури, де він у кінці грудня 2021 року поруч із ящиками з боєприпасами знайшов боєприпас ВОГ, який в той же день переніс додому і залишив біля собаки. Також показав, що 27-28 лютого 2023 року замовив у телеграм-каналі прекурсор «фенілнітропропен», більш відомий як «жовтий» за 750 грн, який мав надійти у відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 на вигадане ім`я, вказавши при цьому телефон ОСОБА_13 . Останній 2.03.2023 забрав цю посилку і приніс обвинуваченому додому. Обвинувачений змішав прекурсор зі спиртом з метою подальшого використання при виготовленні «амфетаміну». Виявлені під час обшуку серветки із залишками амфетаміну обвинувачений використовував для віджимання цієї речовини на фінальній стадії виготовлення. Під час експерименту ОСОБА_4 показав місця, де залишив боєприпас ВОГ біля собачої буди, а також місце, де він виготовляв амфетамін (протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2023, т. 2 а.с. 39-44). Сторона захисту просила визнати відомості вказаного протоколу недопустимим доказом, оскільки для її проведення не було залучено захисника. Слід зазначити, що КПК не передбачає у такій категорії справ обов`язкової участі захисника. На момент проведення слідчої дії ОСОБА_4 не був затриманий, не перебував під вартою. Як вбачається з відеозапису слідчої дії, на її початку ОСОБА_4 було детально роз`яснено його право на мовчання та право мати захисника, він впевнено і добровільно відмовився від захисника та виявив бажання надати показання щодо обставин кримінального провадження та продемонструвати їх на місці. Щодо вказаного ОСОБА_4 тиску на нього при проведенні цієї слідчої дії з боку працівника поліції Омецинського слід зауважити, що, як вбачається з того ж відеозапису слідчої дії, під час давання ОСОБА_4 показань поруч із ним нікого, окрім понятих, не було, відповідаючи на запитання, він дивився на слідчу, поруч з якою також нікого не було. Показання обвинувачений надавав вільно, ніякого примусу на нього при цьому не чинилось.

Також при оцінці допустимості відомостей вказаного протоколу слідчого експерименту суд виходить з правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.08.2022 у справі № 556/1969/18. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст частини 4 статті 95 КПК.

Проведена слідча дія відповідає вимогам статті 240 КПК, а протокол, складений за наслідками її проведення, вимогам статті 104 КПК. А тому доводи сторони захисту суд вважає безпідставними.

Свідок ОСОБА_6 показав, що живе в центрі с. Сінгури, де розташоване відділення Нової пошти, у зв`язку з чим його знайомий ОСОБА_4 неодноразово просив свідка забрати для нього посилки з цього відділення, що містили, як пояснював обвинувачений, радіодеталі із вмістом дорогоцінних металів. 2 березня 2023 року свідок забрав для ОСОБА_4 у вказаному відділенні Нової пошти дві посилки. Забрав першу посилку і з товаришем на автомобілі завезли її ОСОБА_4 , однак той повідомив, що надійшла ще одна посилка. Коли поїхали з товаришем забирати іншу посилку, після її отримання до свідка підійшли працівники поліції та оглянули її, всередині були деталі від магнітофона.

Під час огляду смартфона свідка ОСОБА_6 за участі останнього виявлено його переписку з абонентом « ОСОБА_14 », як пояснив свідок, під таким ім`ям він записав у телефоні ОСОБА_4 . З переписки вбачається, що ОСОБА_4 просив свідка забрати посилку та надіслав йому накладну, свідку надходили повідомлення про необхідність отримання посилок у відділенні Нової пошти № 1 у с. Сінгури, у тому числі на початку березня 2023 року. ОСОБА_4 також повідомив свідка про те, що «хочуть експеримент» (протокол огляду предмета від 5.04.2023, т. 2 а.с. 32-37).

Свідок ОСОБА_15 (співмешканка ОСОБА_4 ) показала, що була присутня під час обшуку їхнього домоволодіння, де проживає 8 осіб. Під час обшуку на стовпчику біля собачої буди було виявлено металевий циліндр, якого вона раніше не бачила. Особа, що проводила обшук, взяла цей циліндр в руки, подивилась на нього і поставила його на місце виявлення й наказала викликати саперів.

Згідно із копією вироку Житомирського районного суду від 29.11.2021 у справі № 278/3254/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 3 ст. 311 КК. З мотивувальної частини вироку, зокрема, вбачається, що він у квітні 2021 року у господарському приміщенні за місцем свого проживання за допомогою прекурсора «фенілнітропропен» виготовляв для власного вживання психотропну речовину «амфетамін» (т. 2 а.с. 25-27). За загальним правилом, встановленим у ч. 1 ст. 88 КПК, докази, що стосуються судимостей обвинуваченого, що не є предметом цього кримінального провадження, є недопустимими на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Разом із цим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 88 КПК такі докази можуть бути визнані допустимими, якщо вони, зокрема, подаються для доказування того, що обвинувачений мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення. Оскільки стороною захисту заперечувалась обізнаність обвинуваченого щодо методики виготовлення психотропної речовини «амфетамін», суд визнає відомості вказаної копії вироку допустимими доказами для доказування зазначеної обставини.

8.05.2023 під час медичного огляду ОСОБА_4 в його сечі виявлено амфетамін (т. 2 а.с. 31).

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 достовірних показань щодо обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, не надали.

Суд відкидає відомості витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР, т. 1 а.с. 187-190, 227, 244), оскільки ці документи не процесуальними джерелами доказів, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК, що узгоджується із відповідною правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 9.09.2020 у справі № 761/28347/15-к.

Крім того, суд відкидає як неналежні відомості висновку експерта від 12.04.2023 № СЕ-19/106-23/2883-НЗПРАП (т. 1 а.с. 206-210), оскільки цей висновок не містить доказів обставин, що підлягають доказування в даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи сукупність вищенаведених визнаних судом допустимими доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь підтверджується відомостями вищенаведених протоколів обшуків у домоволодінні ОСОБА_4 , під час яких було виявлено та вилучено боєприпас ВОГ, серветки із залишками психотропної речовини «амфетамін» та пластикову пляшку з прекурсором для виготовлення психотропної речовини, відповідними висновками експерта, показаннями свідки ОСОБА_6 та відомостями протоколу огляду його телефону, відомостями копії вироку, яким обвинуваченого засуджено за виготовлення «амфетаміну», а також відомостями протоколу слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , під час якого він пояснив походження всіх вищенаведених предметів. Ці докази є взаємоузгодженими і не протирічать один одному. У той же час суд розцінює показання обвинуваченого, надані ним під час судового засідання після дослідження всіх доказів, як захисну позицію з метою уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання за вчинене.

Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 1 ст. 263 КК як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ч. 2 ст. 309 КК як незаконні виготовлення та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, та за ч. 3 ст. 311 КК як повторне незаконне придбання та зберігання прекурсору в особливо великому розмірі з метою виготовлення психотропної речовини.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 311 КК, є умисними тяжкими злочинами, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК умисним нетяжким злочином.

ОСОБА_4 судимий за вчинення аналогічних діянь, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинив вищевказані злочини під час іспитового строку, одружений, має малолітню дитину, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі відомості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено. Обставиною, що обтяжує йому покарання за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК, є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений вчинив ці нові злочини, маючи непогашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК, яка не враховувалась при їх кваліфікації.

З урахуванням наведеного, безальтернативного характеру санкцій ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 311 КК щодо виду покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій вказаних статей. Не зважаючи, що санкція ч. 3 ст. 311 КК передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна, суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 59 КК та зважаючи на те, що корисливого мотиву при вчиненні цього злочину, який не належить до злочинів проти основ національної безпеки України та громадської безпеки, обвинуваченому у вину не ставилось, суд не призначає цього додаткового покарання. При цьому суд керується роз`ясненням, що міститься у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Враховуючи відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, майновий стан обвинуваченого, суд вважає за недоцільне призначати покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді штрафу і призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті. На підставі ст. 70 КК суд призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім того, оскільки обвинувачений вчинив вищевказані кримінальні правопорушення під час іспитового строку, суд на підставі ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 29.11.2021 у справі № 278/3254/21. Також суд приєднує додаткове покарання, визначене вказаним вироком суду.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речові докази підлягають поверненню власникам (залишенням в їх розпорядженні), за виключенням предметів, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, які підлягають знищенню.

Враховуючи призначене покарання, особу обвинуваченого, наявність інших кримінальних проваджень стосовно нього, суд вважає, що існують ризики переховування обвинуваченого від покарання та вчинення нових кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, і менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти цим ризикам, у зв`язку з чим застосовує до нього такий запобіжний захід, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 та ч. 3 ст. 311 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч. 3 ст. 311 КК у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання та додаткове покарання, призначені вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 29.11.2021 у справі № 278/3254/21, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення 2.03.2023 та на виконання цього вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5410 (п`ять тисяч чотириста десять) гривень 48 копійок процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2023 на речові докази, скасувати, а самі речові докази: два прозорих зіп-пакети з паперовими серветками, які просочені речовиною, з психотропною речовиною "амфетамін", пластикову ємкість об`ємом один літр з надписом «Кріт», частково наповнену рідиною рожевого кольору, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити до ДУ «Житомирська УВП № 8» для негайного виконання в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1