У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно

громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутоложне Первомайського району Томської області російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання лідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Управління СБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 01.02.2024 року за підозрою громадянина рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування у рамках кримінального провадження № 0000026 від 01.02.2024 встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , губернатор Томської області рф, будучи представником влади рф, у тому числі головою уряду Томської області, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість загибелі людей, зокрема й цивільного населення, та настання інших тяжких наслідків, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на недоторканість та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також розширення впливу рф, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, здійснив фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 27.10.2022 губернатор Томської області рф ОСОБА_6 виступив у законодавчій думі з інформацією про допомогу мобілізованим та їхнім сім`ям. Зокрема, ОСОБА_6 проінформував про власну ініціативу щодо необхідності розроблення закону про соціальний захист військовослужбовців, які отримали поранення під час служби, а також повідомив, що сім`ї жителів Томської області, які загинули під час бойових дій в Україні, отримують грошову допомогу у розмірі мільйон рублів, а добровольцям із Томської області, котрі підпишуть контракт з міноборони або росгвардії рф для участі у спеціальній військовій операції на території України, виплачуватимуть виплату 100 тис. рублів. Окремо, ОСОБА_6 було зазначено, що серед заходів підтримки регіону, буде проведена одноразова виплата до 42 тис. рублів на нагальні потреби сім`ям мобілізованих, які опинилися у скрутній життєвій ситуації.

На виконання вищевказаних намірів губернатор Томської області рф ОСОБА_6 підписав «Постановление Администрации Томской области от 09.11.2022 № 503а «О внесении изменений в постановление Администрации Томсккой области от 18.04.2012 № 141а», чим реалізував здійснення виплат грошових коштів вказаним категоріям осіб.

У відповідності до положень вказаної Постанови передбачається підвищення рівня виплат грошових коштів державним службовцям та іншим особам з Томської області, які відкомандировуються на територію т.зв. «Донецької та Луганської народних республік», а також Херсонську та Запорізьку областей.

В березні 2023 року, але не пізніше 14.03.2023, ОСОБА_6 як губернатор Томської області рф оплатив доставку гуманітарної волонтерської допомоги військовослужбовцям рф, які беруть участь у збройній агресії рф проти України, а саме - екіпірування, медичних засобів, будматеріалів та транспортний засіб марки «УАЗ», загальною вартістю у понад мільйон російських рублів. Вищевказана гуманітарна допомога була розподілена між 8 військовими підрозділами збройних сил рф, в яких проходять військову службу вихідці із Томської області та дислокуються на території України, в т.ч. у тимчасово окупованому м. Луганськ.

Підтримуючи злочинну ідеологію керівництва рф, що ведення збройної агресії проти незалежної і суверенної держави України, яке не пов`язане із захистом рф, ОСОБА_6 будучи губернатором Томської області рф, 02.06.2023 під час прийому громадян в Томській обласній адміністрації дав вказівку придбати 2 бліндажі для потреб військовослужбовців Томської області, які беруть участь у т.зв. спеціальній воєнній операції в т.зв. Луганській народній республіці.

Також, в червні 2024 року, але не пізніше 18.06.2024 губернатор Томської області рф ОСОБА_6 організував передачу Томському підрозділу «Васюган» збройних сил рф, який бере участь у збройній агресії рф проти України, т.зв. гуманітарної допомоги, а саме бронежилетів, касок томського виробництва, продуктів харчування тривалого зберігання, значної кількісті медикаментів та будівельних матеріалів, для виконання бойових завдань проти сил оборони України.

Поряд з цим, в другій половині червня 2024 року губернатор Томської області рф ОСОБА_6 особисто відвідав тимчасово окуповану територію Приазовського району Запорізької області, яка за твердженням губернатора є підшефною територію Томської області. Під час перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Запорізької області, останній зустрівся з військовослужбовцями Томського підрозділу « ОСОБА_7 », яким передав військову екіпіровку. Крім того, ОСОБА_6 для мешканців тимчасово окупованої території Приазовського району Запорізької області передав гуманітарну допомогу.

Отже, губернатор та голова уряду Томської області рф ОСОБА_6 , умисно, добровільно, щонайменше з жовтня 2022 року по червень 2024 року, здійснював фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території, державного кордону України, а також насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також з метою насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 23.06.2024; протоколом огляду від 26.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2024; висновком експерта від 06.08.2024 № СЕ-19/107-24/7624-ФП; відповіддю на доручення органу досудового розслідування з оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 28.06.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією рф, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної ВР України державою-агресором, повідомлення про підозру ОСОБА_6 01.07.2024 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та 02.07.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 09 год. 08.07.2024, 09 год. 09.08.2024 та 09 год. 10.08.2024 до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000026 від 01.02.2024, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого ОСОБА_6 у призначене місце не прибув, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також з метою насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, вчиненому повторно.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється. Санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду Інтернет мережі, що свідчать про фінансування ОСОБА_6 дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України;

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на території рф, тобто держави, визнаної ВР України державою-агресором, про що свідчить неприбуття на виклик до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук;

- спосіб вчинення кримінального правопорушення (здійснює злочинну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на території держави визнаної ВР України державою-агресором, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, письмові вказівки, записи), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_6 продовжує обіймати посаду губернатора Томської області рф і далі здійснює фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території, державного кордону України, а також насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 11.07.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено, що станом на теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку кримінальних правопорушень передбачених ч.6 ст.176 КПК України, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування за наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на положення абз.7 ч.4 ст. 183 КПК України, яким передбачено, що стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати у кримінальному провадженні № 0000026 від 01.02.2024 року до громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутоложне Первомайського р-ну Томської обл. російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав заявлених у клопотанні та просила таке задовольнити. Зазначила, що відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000026 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2024 року за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Додала, що підозрюваний ОСОБА_6 є громадянином рф та перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної ВР України державою-агресором та оголошений у розшук, оскільки переховується від органів слідства .

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 110-2 КК України є необґрунтованою, та належним чином останньому не вручена, а зазначені слідчим ризики передбачені ч.1 ст. 177 КК України не доведені.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 01.02.2024 року за підозрою громадянина рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

28.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також з метою насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, вчиненому повторно.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянці України ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 , згідно з постановою слідчого від 28.06.2024 для здійснення захисту підозрюваного був залучений захисник із Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000026 від 01.02.2024 року за підозрою громадянина рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема протоколом огляду від 23.06.2024; протоколом огляду від 26.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2024; висновком експерта від 06.08.2024 № СЕ-19/107-24/7624-ФП; відповіддю на доручення органу досудового розслідування з оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Слідчий суддя проаналізувавши матеріали клопотання вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри громадянина рф ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України

У зв`язку із перебуванням громадянина рф ОСОБА_6 на території рф - території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 09.00 год. 08.07.2024, 09.00 год. 09.07.2024 та 09.00 год. 10.07.2024. Однак в призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явився на виклики слідчого та не повідомив про причини неявки.

З матеріалів клопотання слідує, що проведеними оперативно-розшуковими та слідчими діями встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 по теперішній час перебуває за межами України - на території рф, де переховується від органів слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тому 11.07.2024 року, у зв`язку з перебуванням громадянин рф ОСОБА_6 за межами України на території рф та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 3-му відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя доходить переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного громадянин рф ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя також поділяє твердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п,2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь які із речей і документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які зумовлюється тим, що громадянин рф ОСОБА_6 продовжує обіймати посаду губернатора Томської області рф і далі здійснює фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території, державного кордону України, а також насильницької зміни й повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно громадянин рф ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення та факт перебування громадянин рф ОСОБА_6 на території рф - території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Таким чином, на підставі вищенаведеного слідчий суддя доходить переконання, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, слід задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного громадянин рф ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутоложне Первомайського району Томської області російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1