Справа № 495/8157/22
№ провадження 1-кс/495/2334/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування зпобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2024 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 від 15.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.

15 жовтня 2022 року в обідній час ОСОБА_5 вирішив здійснити незаконну порубку дерев в лісосмузі за координатами 45,91584, 29,54702, яка розташована на відстані 12 кілометрів в південно-західному напрямку від м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, при цьому документів на правомірність проведення цих робіт не мав.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, ОСОБА_5 , прибув на ділянку місцевості за координатами 45,91584, 29,54702, що розташована на відстані 12 кілометрів в південно-західному напрямку від м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області. Знаходячись у вказаному місці приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 4, 8, 69 Лісового кодексу України, ст.60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, Правил рубок головного користування в лісах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №559, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто без лісорубного або лісового квитка, який засвідчує законність здійснення порубки, використавши заздалегідь приготований інструмент - знаряддя правопорушення - ланцюгову бензинову пилу «Stihl MS180» помаранчевого кольору, вчинив незаконну порубку сироростучих дерев, породи «Дуб» в кількості 2 штуки, діаметрами пня 47 см, 42,2 см та породи «Гледичія колюча» в кількості 3 штуки, діаметрами пня 57 см, 43 см та 30 см.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , що виразилися у незаконній порубці дерев, була завдана істотна шкода державним інтересам, в особі Татарбунарської міської ради на загальну суму 54 767 гривень 82 копійки, що у двадцять і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за ознаками: незаконна порубка у інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

15.12.2022 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

07.02.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

ОСОБА_5 міцних соціальних стосунків не має, за місцем останнього місцезнаходження не проживає, на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_5 невідоме, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років тому у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони знайомі між собою, вчинить інше кримінальне правопорушення; з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказане вище свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а отже застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

2. - Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив на підставі ч.3 ст.187 КПК України надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

3. - Мотивація суду.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0001218 15.12.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі протоколом огляду місця події від 15.10.2022, висновком експерта № СЕ-19/116-22/18033-ЕК від 15.11.2022.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст. 246 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:

- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки особа підозрюється у скоєнні злочину, за який законом передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний з метою зміни показів свідків на свою користь може здійснювати будь-який тиск, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєного злочину. Деякі свідки являються його знайомими, у зв`язку з чим на нього також може бути здійснено тиск, а покази свідків сприймаються судом безпосередньо відповідно до вимог ст. 93 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики.

Оцінюючи питання щодо ризиків, зазначених у клопотанні, слідчий суддя з урахуванням позиції ЄСПЛ зазначає,що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що хоча під час розгляду клопотання прокурором доведені заявлений ризик переховування, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.

Разом з тим, прокурор у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 на протязі тривалого терміну переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим на підставі положень ст. 187 КПК України просив надати дозвіл на його затримання.

Згідно положень ч.3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Слідчий суддя зазначає, що 18.11.2024 винесено ухвалу по справі 495/8157/22, провадження 1-кс/495/2334/2024 якою застосовано привід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 15.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 10 годину 00 хвилин 21 листопада 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Військової Слави, 27.

21.11.2024 до слідчого судді надійшов рапорт о/у ЗС №2 ВКП Білгород-Дністровського РВп ГУНП в Одеській області від 20.11.2024 у якій зазначалось про неможливість виконання ухвали про привід стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з його від`їздом.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування положень ч. 3 ст. 187 КПК України у зв`язку з систематичною неявкою підозрюваного до суду та неможливістю приводу підозрюваного на підставі ухвали слідчого судді від 19.11.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, ч. 3 ст. 187, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 від 15.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду, чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1