Справа №-613/1155/24 Провадження №-1-кп/613/159/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000278 від 21.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чумалево Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, особи з інвалідністю другої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 .. В обґрунтування клопотання зазначено, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Нормами цього Закону внесено зміни до ст. 51 КУпАП і визначено розмір дрібного викрадення чужого майна на рівні від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить до 3028 грн. Оскільки вартість викраденого ОСОБА_5 майна не перевищує вказаної суми, просить кримінальне провадження щодо його підзахисного закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06 березня 2024 року, більш точного часу не встановлено, в період дії воєнного стану, який було введено 24 лютого 2024 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 05 год. 30 хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто, до 14 травня 2024 року), маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в житловій кімнаті будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скоїв крадіжку набору ключів марки « Apro 1/2, 1/4, 110 штук, Cr-V, 90Т», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4499 від 04 червня 2024 року, складає 2712 грн. 54 коп., що належить ОСОБА_6 , після чого разом з викраденим майном з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23 (провадження № 51-7110 км 23) щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене 06.03.2024.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривень.

Таким чином, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01 січня 2024 року, становить 1514,00 грн, а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, на 06.03.2024 становила 3028,00 грн.

Разом з тим, відповідно до обвинувального акту, вартість викраденого ОСОБА_5 майна становила 2712,54 грн., тобто, менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, враховуючи положення статті 5 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника та обвинуваченого та закриття кримінального провадження з підстав, установлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки після набрання чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX дії обвинуваченого ОСОБА_5 не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 31.05.2024 за клопотанням прокурора накладено арешт на майно - набір ключів марки «Apro 1/2, 1/4, 110 штук, Cr-V, 90Т», який належить ОСОБА_6 ..

За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, суд приходить до висновку про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 31.05.2024.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 5, 7, 100, ч.4 ст.174, ст.ст.284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000278 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 31.05.2024 майно - на набір ключів марки «Apro 1/2, 1/4, 110 штук, Cr-V, 90Т», який належить ОСОБА_6 ..

Речовий доказ - набір ключів марки «Apro 1/2, 1/4, 110 штук, Cr-V, 90Т», який належить ОСОБА_6 , та який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 4499 від 30.05.2024 в сумі 3029 грн. 12 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1