Справа № 759/9989/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4438/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 03 серпня 2024 року включно без визначення розміру застави, а ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 03 серпня 2024 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суд вказав про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку суду, є наявними і достатніми для застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що на даній стадії судового провадження - підготовчого судового засідання, прокурором доведено у судовому засіданні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не можуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення. Також вказав, що не вбачає правових підстав для визначення обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розміру застави, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави обвинуваченому ОСОБА_13 , оскільки той обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 вказано на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що в матеріалах кримінального провадження не міститься достатньо доказів того, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Також вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України значно зменшились, оскільки обвинувальний акт вже надійшов до суду, підготовче судове засідання завершено, що свідчить про те, що всі необхідні процесуальні дії органом досудового розслідування завершені. Вважає, що прокурором не доведено існування визначених ризиків, оскільки обвинувачений жодного разу не ухилявся від виклику слідчого, прокурора, суду, не вчинив жодної дії, спрямованої на знищення, сховання, спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не намагався вплинути на свідків або інших учасників кримінального провадження, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином взагалі необґрунтований, оскільки ОСОБА_6 навпаки сприяв встановленню істини, адже добровільно вказав на місцезнаходження свого автомобіля, а ризик вчинити інше кримінальне правопорушення спростовується тим, що він має міцні соціальні зв`язки - тривалий час мешкає з сестрою та характеризується лише з позитивного боку. Вказав, що суд не врахував сумнівність доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, його молодий вік, стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело доходу, позитивну характеристику, відсутність судимостей. Вважає, що наявність у провадженні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві іншого кримінального провадження, де обвинуваченому повідомили про підозру не враховується, оскільки особа вважається невинуватою, доки її вину не буде встановлено у встановленому законом порядку. Також зазначив, що прокурором не було доведено факт недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання заявленим ризикам. Відтак, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 вказано на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила про те, що суд першої інстанції не надала належної оцінки доводам сторони захисту, надавши перевагу стороні обвинувачення, що свідчить про упереджене ставлення. Вказала, що прокурором не доведено, а суддею не обґрунтовано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, а всі його доводи зводяться виключно до припущень та формальних висловів. Крім того зазначила, що обвинувачений є особою молодого віку, має місце проживання та реєстрації, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, а також втратив батька та сам отримав поранення. На думку захисниці, клопотання прокурора є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом здійснення впливу на свідків, або вчинятиме інші кримінальні правопорушення, отже відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації останнього з електронним засобом контролю (або без нього) або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

До суду також надійшла апеляційна скарга захисниці обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , в якій остання просила суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету та/або визначити розмір застави в розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак до початку розгляду справи до суду надійшла заява захисниці ОСОБА_14 про відмову від апеляційної скарги і вказана відмова була прийнята судом.

Ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року в частині застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не оскаржується.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає розгляду провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ними порушене питання про скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції була постановлена 05 червня 2024 року, строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою був визначений до 03 серпня 2024 року. Із 17.07.2024 року обвинувачені утримуються під вартою на підставі іншої ухвали Святошинського районного суду м. Києва. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

При цьому необхідність застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у однин із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і у нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у низці статей чинного КПК України. Зокрема, аналіз положень ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 196, ч. 3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що вказує на необґрунтованість вимог захисників обвинувачених в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що відповідно до вимог ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення, пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання шляхом залишення цього рішення без змін. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого, яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Поряд із цим, як вже було зазначено колегією суддів вище, скасованим може бути лише діюче судове рішення, таке, яке породжує певні юридичні наслідки. Строк дії ухвали Святошинськогорайонного суду м. Києва від 05 червня 2024 рокузакінчився 17.07.2024 року. Те, що ухвала Святошинськогорайонного суду м. Києва від 05 червня 2024 року на час ухвалення судом апеляційної інстанції рішення за апеляційними скаргами захисників є не діючою унеможливлює її скасування.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг захисників обвинувачених у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року, якою щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому колегія суддів залишає апеляційні скарги захисників обвинувачених без задоволення, а зазначену ухвалу в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4