У Х В А Л А

Іменем України

18.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськи Черкаського району Черкаської області, громадянина України, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав, просив звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2022 за ч. 3 ст. 185, 71 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, та вважати останнього засудженим за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 за ч. 2 ст. 309, 70, 75, 76 КК України з урахуванням ухвали суду від 24.05.2022, якою скасовано іспитовий строк.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

- Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК країни до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів ходів громадян;

- Черкаським районним судом Черкаської області від 26.11.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

- Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2022 скасовано іспитовий строк та ОСОБА_3 направлено до відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.08.2022.

За даним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 01.03.2021 на суму 1 577,34 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Початок строку покарання 27.07.2022. Кінець строку покарання 27.11.2025.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2 270 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинене засудженим діяння, кваліфіковане за ч. 3 ст. 185 КК України, на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не є кримінально - караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію вказаного діяння засудженого.

Враховуючи, що ОСОБА_3 відповідно до вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2022 вчинив крадіжку майна на суму, меншу ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (станом на день їх скоєння), вчинене ним діяння за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально-караними на даний час, тому суд дійшов висновку про звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на наведене вище, ОСОБА_3 слід вважати таким, що відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 з урахуванням ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2022 за ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2022, за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 із урахуванням ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2022, якою скасовано іспитовий строк, за ч. 2 ст. 309, 70, 75, 75 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1