Справа № 467/421/24
Провадження № 1-кп/467/97/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження №0000033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Людмилівка Братського району Миколаївської області, громадянки України, маючої середню освіту, не одруженої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що з 24.02.2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року за № 64/2022 за № 2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно було продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2022 року № 341/2022 року про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року за № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 23 вересня 2022 року строком на 90 діб.

Також, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року за № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Також, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Крім того, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року

№ 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, в середині лютого 2024 року, в денну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим ОСОБА_4 , перебувала на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: бензинової пилки «Goodluck GL 4500M 15200 LV»червоного кольору з шиною та цепкою, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, з корисливих мотивів, діючи умисно, з єдиним прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність в одній з кімнат, під ліжком бензинової пилки «Goodluck GL 4500M 15200 LV» червоного кольору з шиною та цепкою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення бензинової пилки «Goodluck GL 4500M 15200 LV» червоного кольору з шиною та цепкою шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала бензинову пилку «Goodluck GL 4500M 15200 LV» червоного кольору з шиною та цепкою, яка належить ОСОБА_6 , чим спричинила останній майнову шкоду на загальну суму 2225 гривень 30 копійок, після чого місце злочину покинула, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні прокурор прохала закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК Україниу зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченою діяння.

Обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження з вказаної правової підстави.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення ст. 51 КУпАП«Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ, статті 169 Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році станом на 1 січня був установлений прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 3028 грн.

За такого, у 2024 році станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння кримінальна відповідальність наставала за викрадення чужого майна на суму, яка перевищувала 302 грн. 80 к. (0,2 х (50% х 3028)).

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку чужого майна настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і вчинені після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Крім того, згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 345/3522/18, «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і вчинені після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК».

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За такого, у зв`язку з декриміналізацією станом на даний час передбачена кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2024 році на суму, яка перевищує 3028 грн.

Натомість, згідно з пред`явленим обвинуваченням вартість майна, яке викрала обвинувачена, станом на дату вчинення інкримінованого діяння становить менше 3028 грн. у 2024 році, внаслідок чого вчинене нею діяння на теперішній час не належить до кримінального правопорушення і тому не передбачають настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачена згодна на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження № 0000033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК Україниу зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ по справі: бензинову пилку «Goodluck GL 4500M 15200 LV» червоного кольору з шиною та цепкою, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити їй як законному власнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1