Провадження № 1-кс/947/9806/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №00001163 від 25.08.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000327 від 16.02.2021 на квартиру

АДРЕСА_1 обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що 28.06.2023 постановою Одеської обласної прокуратриу матеріали кримінального провадження № 0001163 від 25.08.2023 було виділено з матеріалів №0000327 від 16.02.2021. Так, ОСОБА_3 зазначає, що що він є власником зазначеного приміщення, право власності на яке у нього виникло на підставі договору дарування №725. При цьому, органом досудового розслідування під час проведення обшуку було встановлено, що у вказаному приміщенні нібито провадиться незаконна діяльність щодо організації ігорного бізнесу.

ОСОБА_4 зауважує, що він не має ніякого відношення до будь-якої гральної діяльності та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, в рамках кримінального провадження йому про підозру повідомлено не було та навіть не допитано, більше того, будь-яких звернень/запитів з боку правоохоронних органів як до власника майна не надходило. Крім того, заявник зазначає, що з моменту накладення арешту майна пройшов тривалий час, будь-яких слідчих дій з арештованим майном та за участю ОСОБА_3 не проводилося, а приміщення в рамках означеного кримінального провадження речовим доказом не визнано, цивільний позов до заявника не заявлений. Таким чином, арешт, накладений на належне заявнику майно порушує його права на володіння, користування та розпорядження й, на його думку, потреба у продовженні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна наразі відпала.

Заявник в судове засідання не з`явився, проте від його представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд вказаного клопотання без його участі, в якій він зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання також не з`яивилася, між тим, до суду подала заявау про розгляд данного клопотання за її відсутності, щодо вимог клопотання поклалася на розсуд суду.

Таким чином, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, враховучюи заяви сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 21.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження, та користування на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна.

Слідчим суддею встановлено, що заявник в рамках кримінального провадження №0001163 від 25.08.2023 підозрюваним не являється й станом на день розгляду клопотання жодних відомостей про те, що особа власника майна та відповідно належний йому об`єкт нерухомого майна має відношення до незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей у слідчого судді відсутні та прокурором відповідних доводів наведено не було.

ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вказаного майна, оскільки останній набув права на нього на підставі договору дарування № 725

Вказані доводи заявником документально підтверджені наявним в матеріалах клопотання свідоцтвом про право власності на нежитлові приміщення від 13.09.2012.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що з моменту накладення арешту на вказане майно пройшло майже 2 роки, що фактично протягом тривалого часу позбавляє власника майна гарантованого йому ст. 41 Конституції України права. При цьому, знову ж таки, власник вказаного майна не повідомлявся про підозру, тобто за час проведення досудового розслідування, не встановлено будь-яких незаконних дій саме з боку ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя зазначає, що згідно наданої прокурором заяви остання щодо скасування арешту майна поклалася на розсуд суду, що в свою чергу слідчий суддя розцінює як ненадання стороною обвинувачення доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту означеного об`єкту нерухомого майна.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявник являється добросовісним набувачем означеного майна, підозрюваним в рамках кримінального провадження не є, в цілях не порушення права власності особи, беручи до уваги, що в судовому засіданні не було доведено необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання заявника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №00001163 від 25.08.2023 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одесі від 21.09.2022,на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1