Справа № 352/2214/24
Провадження № 1-кп/352/259/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Івано-Франківську в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2024 року за № 0000555

відносно ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Живачів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не працює, освіта середня, не одружений, не судимий

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України ( далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини

До Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000555 від 06 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності

До обвинувального акта долучено заяву ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій обвинувачений зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження згідно статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні,

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 382 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В зв`язку із викладеним, обвинувальний акт розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_2 та кваліфікує його дії за частиною першою статті 309 КК України за ознаками: незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

2.органом досудового слідства встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження обставини та Судом визнане доведеним формулювання обвинувачення в тому, що

ОСОБА_2 05 липня 2024 року діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, у невстановленої особи придбав через телеграм-канал полімерний зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) в кількості 0,8822 грама, який забрав за невстановленими координатами в селі Драгомирчани Івано-Франківської області, тобто незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, після чого помістив її в карман одягнутих на нього шортів і почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину при собі без мети збуту до 18 години 56 хвилини 05 липня 2024 року, коли був зупинений працівниками поліції та під час огляду ділянки місцевості, розташованої в АДРЕСА_2 добровільно видав полімерний зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) в кількості 0,8822 грама

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-0н), кількістю 0,8822 грама, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

3.Щодо призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, не одружений, відповідно до відомостей з державного реєстру актів цивільного стану громадян є батьком трьох дітей. Обвинувачений за на обліку в психіатричного та наркологічного кабінетах не перебуває, при цьому вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин, а також в день вчинення кримінального правопорушення перебував в стані наркотичного сп`яніння.

В обвинувальному акті вказано що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є його щире каяття. Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується щире каяття ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_2 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, зокрема повідомлення конкретної інформації щодо обставин та/або особи, яка здійснила незаконний збут їй психотропної речовини.

Одночасно Суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання, не встановлені судом та посилання на такі обставини відсутнє в обвинувальному акті.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини першої статті 309 КК України передбачені такі альтернативні види покарання, як штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд або обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який, хоча раніше і не судимий, однак ніде не працює, умисність та скерованість його дій щодо вчинення кримінального правопорушення, зокрема замовлення в телеграм-каналі та подальший пошук місцезнаходження предмету злочину, суд вважає, що такі види покарання як штраф та виправні роботи будуть недостатніми для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 має бути призначено покарання у виді пробаційного нагляду.

Згідно вимог частини четвертої статті 59-1 і санкції частини першої статті 309 КК України, пробаційний нагляд за цей вид кримінального правопорушення призначається на строк від одного до п`яти років.

При обранні конкретного розміру обраного покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної відповідальності та відсутність обставин, що обтяжують покарання, в зв`язку із чим покарання може бути призначено в мінімальному розмірі.

Таким чином, достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 50,65 КК України, буде покарання ОСОБА_2 у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

У відповідності до частини другої статті 59-1 КК України суд покладає на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, у частині третій статті 59-1 КК України наведено перелік обов`язків, покладання яких може здійснюватись або не здійснюватись на вибір суду.

Враховуючи, що ОСОБА_2 ніде не працевлаштований і одночасно має обов`язок щодо утримання трьох дітей, суд вважає, що на нього має бути покладений передбачений пунктом 3 цієї частини обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

4.Щодо речових доказів і документів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-Пакет з кристалічною речовиною PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) в кількості 0,8822 грама

-Оптичний носій інформації із записами проведення огляду місця події;

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

- майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;

- документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Враховуючи викладене, пакет з кристаличною речовиною підлягає знищенню, а оптичний носій інформації залишенню в матеріалах кримінального провадження.

5.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на її проведення складають 1514,56 гривень.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік

Покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені пунктами 1-3 частини другої та пунктом 3 частини третьої статті 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ - пакет із кристалічною речовиною - знищити.

Речовий доказ - оптичний носій інформації - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи № СЕ-19/109-24/9877-НЗПРАП від 23 липня 2024 року в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1