Дата документу 30.09.2024 Справа № 335/8247/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8247/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/654/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 18 жовтня 2024 року.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

11 липня 2024 року, приблизно о 22 год. ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись у лісосмузі поблизу парку «Перемоги», що розташований на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, із метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану вчинили напад на ОСОБА_11 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього, розуміючи при цьому, що за їх діями спостерігає ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого, а ОСОБА_10 , у цей же час наніс один удар кулаком правої руки в область тулуба потерпілого, в результаті чого, від фізичного болю, останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям донизу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів кулаками правої та лівої рук в область тулуба потерпілого, а ОСОБА_10 у цей час, розуміючи що ОСОБА_12 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік та розуміючи, що остання не чинить активний опір, наказав стати їй навколішки та скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_12 . ґвалтуючи її протягом, приблизно, 10 хвилин неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , дістав з кишені його шортів мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9C», вартістю 3000 гривень та наказав потерпілому ввести пароль розблокування, але останній не погодився, тоді ОСОБА_10 . підвів до обличчя потерпілого ОСОБА_11 предмет, що ззовні схожий на ніж та наказав розблокувати мобільний телефон, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_11 , розуміючи, що його життю та здоров`я загрожує небезпека виконав вимогу останніх.

Після чого, ОСОБА_7 зайшов до мобільного додатку «Приват24», що встановлений на мобільному телефоні потерпілого та здійснив грошовий переказ з карти потерпілого НОМЕР_1 на картку банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 у сумі 1800 гривень, спричинивши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Далі, ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс один удар правою ногою в область тулуба потерпілого ОСОБА_11 , у зв`язку з чим останній не міг поворухнутись.

У цей час, ОСОБА_7 , розуміючи що ОСОБА_12 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік, із застосуванням фізичної сили, штовхнув потерпілу, в результаті чого остання впала на землю, далі коли потерпіла піднялась, то ОСОБА_7 наніс їй декілька ударів правою ногою в область ніг потерпілої, в результаті чого остання впала навколішки та ОСОБА_7 розуміючи, що остання не чинить активний опір, скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_12 . ґвалтуючи її протягом, приблизно, 15 хвилин неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном зняли з шиї потерпілого ОСОБА_11 ланцюжок, із металу срібного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого, разом з мобільним телефоном та ланцюжком срібного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_11 покинули місце вчинення злочину.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріального збитку на загальну суму 4800 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

16 липня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000951 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

17 липня 2024 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 вересня 2024 року включно.

Постановою в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року було продовжено строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні до 18 жовтня 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а також про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

19 вересня 2024 року до Запорізького апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких захисник - адвокат ОСОБА_8 вважає, що під час винесення оскаржуваної ухвали порушено норми КПК України, а саме, допущено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що всі докази у даному кримінальному провадженні вилучені, всі свідки та потерпілі допитані, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином нічим не підтверджений і є необґрунтованим.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має малолітню доньку 2023 року народження, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, має міцні соціальні зв`язки.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків з`являтися до слідчого, прокурора, суду по першому виклику, не спілкуватися зі свідками по справі, не покидати місце проживання без дозволу слідчого та суду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що потерпіла ОСОБА_12 звернулась із заявою про вчинення злочину щодо неї тільки через тиждень після подій, підозра, пред`явлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, наміру впливати на будь-кого підозрюваний не має.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що не переховувався від органу досудового розслідування, перебував у себе вдома.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 14 вересня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: допитати в якості підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; отримати тимчасовий доступ до речей та документів (інформації про банківський рахунок, на який ОСОБА_7 переказав викрадені кошти та про банківський рахунок, на який свідок ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_7 переказав викрадені кошти); отримати висновок експертизи за результатами проведення комп`ютерної експертизи, виконання якої перебуває у провадженні Запорізького НДЕКЦ МВС України; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба після отримання доказів по кримінальному провадженню; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі необхідність проведення зазначених слідчих дій не заперечуються.

З приводу доводів, які фактично свідчать про оспорювання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, то всупереч твердженням сторони захисту, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею вірно з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України підтверджуються наступними доказами:

-відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16 липня 2024 року, з якого убачається, що 11 липня 2024 року невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження, погрожували ножем, викрали мобільний телефон та грошові кошти, які знаходились на його банківській картці. Пізніше, від своєї куми ОСОБА_12 , яка під час вказаних подій була разом з ним, він дізнався, що її зґвалтували вказані невідомі особи, коли відводили її по черзі до лісу;

-відомостями, отриманими з протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 16 липня 2024 року;

-відомостями, отриманими з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 16 липня 2024 року, з яких випливає, що останній впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , як осіб, які 11 липня 2024 року здійснили відносно нього напад;

-відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 від 17 липня 2024 року, з якого убачається, що коли вона разом з ОСОБА_11 перебувала в парку, то останнього побили невідомі, погрожували йому ножем, викрали в нього мобільний телефон та грошові кошти, які знаходились на його банківській картці, а її зґвалтували;

-відомостями, отриманими з протоколів проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 16 липня 2024 року;

-відомостями, отриманими з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_12 від 16 липня 2024 року, з яких випливає, що вона впізнала ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , як осіб, які 11 липня 2024 року здійснили відносно ОСОБА_11 напад за обставин, що мали місце 11 липня 2024 року у парку Перемоги;

-відомостями, отриманими з протоколів обшуків, проведених за адресами місця проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ;

-відомостями, отриманими з протоколів огляду предметів від 12 серпня 2024 року та 3 вересня 2024 року.

Із наведеного вбачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є особливо тяжкими злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

На продовження існування ризику незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні вказує те, що наразі жоден із потерпілих не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані потерпілих, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, збір доказів у даному кримінальному провадженні не завершився, а будучі обізнаним з інформацією про кримінальне провадження, про обставини, що є предметом доказування у ньому, про наявність чи відсутність певних доказів, які стали відомі підозрюваному ОСОБА_7 , у зв`язку із розглядом клопотання про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу та враховуючи його спосіб життя, обставини інкримінованих йому злочинів, він може вчинити дії, які будуть направлені на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом своїх неявок на виклики слідчого, а також відмови від участі у слідчих процесуальних діях, тощо.

Крім того, ОСОБА_7 інкримінується скоєння кримінальних правопорушень у співучасті з іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні одних й тих ж правопорушень, тому існують підстави вважати, що ці особи можуть бути об`єднані однією метою - унеможливити притягнення їх до кримінальної відповідальності шляхом зміни показів, формування спільної правової позиції, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є актуальним, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих умисних злочинів проти власності, неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю покарання, у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України з метою власного збагачення, не працює, суспільно - корисливою працею не займається, що в сукупності може свідчити про його схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких було перевірено.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, як того вимагає сторона захисту.

Доводи щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, що останній має на утриманні дружину та дитину, не перебуває на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах, не можуть на даний час бути безумовною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2024 року включно, залишити без змін. .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4