Справа № 932/7657/24
Провадження № 1-кс/932/3947/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.2 ст.194 КК України,

в межах кримінального провадження №0001131 від 07.09.2024,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 06.09.2024, близько 23:45 год., ОСОБА_4 , маючи при собі горючу рідину підпалив автомобіль «Mitsubishi L200» із реєстраційним номером НОМЕР_1 . При цьому останній знімав подію на відео.

У клопотанні зазначено про внесення відомостей за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч.2 ст.194 КК України та про продовження існування ризиків, що передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в максимальному розмірі та покладення певних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вказували не необґрунтованість підозри та відсутність ризиків. Зазначили про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Заслухавши доводи учасників розгляду, дослідивши надані докази та матеріали, виходжу із наступного.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 07.09.2024, за №0001131, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

07.09.2024 о 07:09 год. ОСОБА_4 затримано біля будинку АДРЕСА_2 .

07.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09.09.2024 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2024, визначено заставу в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.10.2024 розмір застави збільшено до 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Постановою слідчого від 23.10.2024 правову кваліфікацію діяння змінено на ч.2 ст.194 КК України та 24.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за вказаною статтею.

Згідно нової підозри, ОСОБА_4 підозрюється в умисному пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим надано: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та протокол допиту потерпілого; протокол огляду місця події та акт про пожежу у яких зафіксовано факт підпалу автомобіля зеленого кольору; протоколом затримання ОСОБА_4 під час якого було вилучено балаклаву, відеокамеру, запальничку, пляшку із розчинником; протоколом обшуку у житлі ОСОБА_4 під час якого було вилучено дві пляшки розчинника, коробку та чек щодо відеокамери; протокол перегляд відеозапису із відеокамери на якому відображено події підпалу автомобіля.

Постановою керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч.3 вказаної статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Звертаю увагу, що первинна та нова підозра охоплюють однакове діяння, єдина між ними відмінність статус пошкодженого автомобіля, зокрема що він є приватним а не військовим.

Обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_4 до підпалу автомобіля було встановлено при застосуванні запобіжного заходу та перевірено судом апеляційної інстанції.

Заперечення сторони захисту на висновки експертиз за якими на вилученій у підозрюваного пляшці із розпалювачем відсутні його відбитки пальців та що рідина у ній не є тотожною рідині, виявленій на пошкодженому автомобілі не заперечує інших зібраних доказів, зокрема вилучення у підозрюваного відеокамери із записом підпалу.

На даний час вважаю здобуті докази вагомими.

Застосовуючи запобіжний захід слідчий суддя виходив із наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливості вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від відповідальності особисто та можливих співучасників злочину.

Реалізації вказаних ризиків виключалася застосованим запобіжним заходом.

Сторона захисту не надала доказів та не навела переконливих доводів про те, що вказані ризики на даний час зникли чи зменшились, а проміжок часу, який пройшов від застосування запобіжного заходу, не свідчить про їх зменшення.

Звертаю увагу, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк від трьох до десяти років) є співмірною із тяжкістю злочину за первинною підозрою (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років).

За вказаних обставин, вважаю, що запобігти реалізації підозрюваним, встановлених у судовому засіданні ризикам в інший спосіб, не пов`язаний із триманням під вартою, не є можливим, внаслідок того, що інші запобіжні заходи не виключають можливості реалізації ризиків.

Обставинами, що перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є не проведення усіх необхідних експертиз.

Враховуючи усе наведене вище, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, які не перешкоджають реалізації встановлених ризиків, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, приходжу до висновку, що перебування підозрюваного під вартою, на даному етапі розслідування, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Разом із тим звертаю увагу сторони обвинувачення та те, що серед завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого розслідування, а розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Щодо розміру застави виходжу із наступного.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави. Органи влади зобов`язані вести провадження з «особливою ретельністю» навіть після того, як було прийняте рішення про можливість звільнення під заставу, але особа залишається під вартою внаслідок її неспроможності сплатити («Гафа проти Мальти», §71, 73; «Колакович проти Мальти», § 72, 74).

Зважаючи, що ОСОБА_4 не сплачено застави ані в розмірі визначному слідчим суддею ані апеляційним судом, не надання стороною обвинувачення ЖОДНОГО доказу наявності у підозрюваного можливості сплатити заставу в максимальному розмірі чи розміру заподіяної шкоди, а також на строк перебування останнього під вартою, зменшую розмір застави до 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому звертаю увагу, що фактично єдиним доводом апеляційного суду щодо максимального розміру застави була підозра у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та інших військових формувань в особливий період.

Проте не даний час підозру змінено.

Зважаючи на відсутність зауважень щодо визначених обов`язків, залишаю такі без змін.

З огляду на наведене слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити заставу в розмірі тридцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 105 980 грн.

У разі звільнення з під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали встановити до 07.12.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1