Провадження № 1-кп/369/1967/24
В И Р О К

іменем України

08.07.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0000233 від 21 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, українця, громадянина України, який має неповну вищу освіту, одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

У порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

21 червня 2024 року у вечірній час доби, перебуваючи по вулиці Миру с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 знайшов три прозорі зіп пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, усвідомлюючи при цьому, що вказана речовина являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, підібрав їх, поклав до правої задньої кишені шортів, які були одягнуті на останньому, тим самим незаконно придбав та незаконно почав зберігати вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту до 21 червня 2024 року.

21 червня 2024 року об 11:49 год., за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку статті 298-2 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_3 був затриманий та в ході особистого обшуку останнього, в правій задній кишені шортів, які були одягнуті на останньому, було виявлено три прозорі зіп пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які в подальшому було вилучено та поміщено до сейф-пакету НПУ 2746777 у присутності двох понятих.

Відповідно до висновку експерта у наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну у речовинах становить 0,130 г, 0,145 г, 0,146 г. Загальна маса амфетаміну у речовинах становить 0,421 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці № II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

02 липня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000233 від 21 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілі в цьому кримінальному провадженні відсутні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 ;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000233 від 21 червня 2024 року, дослідженими судом.

Судом встановлено, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні незаконного придбання та незаконного зберігання психотропних речовин без мети збуту доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України.

Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має неповну вищу освіту, одружений, тимчасово не працює, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, зваживши на дані про особу ОСОБА_3 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням до вчиненого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують та дорівнює його мінімальній межі.

Призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування, у тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 (дванадцять) коп. за проведення Київським НДЕКЦ МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/37153-НЗПРАП від 27 червня 2024 року.

Речові докази:

- об`єкти дослідження первинна упаковка та об`єкти після дослідження, а саме: порошкоподібні речовини білого кольору у яких у виявлено психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну у речовинах становить 0,130 г, 0,145 г, 0,146 г. Загальна маса амфетаміну у речовинах становить 0,421 г, яка після проведення експертизи була поміщена до полімерного пакету КНДЕКЦ МВС 3599602, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано до камери схову Бучанського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1