Провадження №1-кп/761/3906/2024
В И Р О К

іменем України

01 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001643 від 03.09.2024, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.08.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців,

01.09.2022 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, 03.09.2024 приблизно о 11 год. 00 хв, більш точного часу досудовим розслідуванням встановлено не було, перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, поблизу сміттєвих баків, ОСОБА_2 , помітив поліетиленовий згорток в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс та наркотичний засіб, обіг якого обмежено -метадон (фенадон), залишені у зазначеному місці невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Після того, як ОСОБА_2 , підняв вказаний поліетиленовий згорток і розгорнувши його переконався, що в середині знаходиться наркотичний засіб канабіс та наркотичний засіб метадон (фенадон), які знаходились у пачках з-під цигарок, з метою незаконного придбання та зберігання для власного вживання без мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», останній залишив дані пачки з-під цигарок собі, помістивши їх за пояс одягнутих на ньому штанів та почав їх незаконно зберігати для подальшого особистого вживання без мети збуту.

03.09.2024, приблизно об 11 год. 42 хв., ОСОБА_2 , який зберігав за поясом, одягнутих на ньому штанів, наркотичний засіб - канабіс та наркотичний засіб - метадон (фенадон), перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, оглянуто оперативним працівником зазначеної режимної установи і на запитання чи має при собі ОСОБА_2 заборонені предмети, останній відповів, що за поясом, одягнутих на ньому штанів, зберігає наркотичні засоби канабіс та метадон (фенадон). Після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

В подальшому, 03 вересня 2024 року, у період часу з 13 год. 17 хв. по 13 год. 29 хв., в ході затримання ОСОБА_2 під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, виявлено та вилучено наркотичний засіб - канабіс, масою 20,23 г., та наркотичний засіб - метадон(фенадон), загальною масою 0, 748 г., вага яких згідно з Наказом МОЗ України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є більшою, ніж невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому останній, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та просить призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Також, у вказаній заяві підозрюваний ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» №3528-IX від 21 грудня 2023 року канабіс включено до списку Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року як наркотичну речовину, обіг якою обмежено. Відтак, посилання прокурора в обвинувальному акті на те, що канабіс є наркотичною речовиною, обіг якої заборонено, суд сприймає як помилкове, однак у той же час, звертає увагу, що віднесення канабісу до групи заборонених або обмежених в обігу наркотичних речовин не впливає на суть та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , оскільки така речовина є саме наркотичною та відповідно її придбання та зберігання охоплюється диспозицією ст. 309 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Отже, ретельно дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_2 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у той же час, з 01.01.2000 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших активних речовин, синдром залежності, за місцем відбування покарання характеризується негативно, має дисциплінарне стягнення, соціально-корисні зв`язки не підтримує, на заходи режимного характеру реагує негативно, щиро розкаюється у вчиненому, не має осіб на утриманні, та вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначений даним вироком вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2022 ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, у той же час останній вчинив кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду - 03.09.2024, тобто у період відбуття покарання в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» за вказаним вироком.

Так, в силу ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що наразі обвинувачений ОСОБА_2 не відбув покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2022 та вчинив нове кримінальне правопорушення у період відбуття покарання, суд, враховуючи приписи ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків, та до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2022 року.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_2 засуджений 18.08.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців. При цьому останній з 30.07.2022 перебуває під вартою, а з 10.08.2022 року утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», а отже станом на день вчинення цього кримінального правопорушення, а саме станом на 03.09.2024, повністю відбув покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2022.

За таких обставин, на переконання суду відсутні правові підстави для приєднання покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2022 із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи №СЕ-19/111-24/50651-НЗПРАП від 10.09.2024, які складають 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. - підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2022, та з урахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно призначити до відбуття покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обраховувати з дати проголошення вироку, зарахувавши у строк відбування покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення відповідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2022, а саме з 30.07.2022 по 01.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-24/50651-НЗПРАП від 10.09.2024, які складають 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. на користь держави.

Речові докази:

- відеозапис «МАН00907» затримання ОСОБА_2 у порядку ст. 298-2 КПК України, що міститься на DVD-R диску, який долучено до матеріалів кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0001643 від 03.09.2024;

- наркотичні засоби та сильнодіючі лікарські засоби, згідно переліку, зазначеного у постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1