Справа № 461/7304/24
Провадження № 1-кс/461/5565/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 29.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодження із прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно, що полягатиме у позбавлені права на відчуження майна, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115), загальною площею 35,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_5 з метою виконання завдань кримінального провадження. Просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 від 29.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», який введений Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995, №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин (час та місце), однак не пізніше 20.08.2024, вступив у злочинну змову із групою осіб з метою протиправної діяльності, яка полягала у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, після чого вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 20.08.2024, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 з метою отримання допомоги щодо виїду за межі території України на законних підставах. У свою чергу, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами шляхом розроблення злочинного плану вирішили організувати незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, за що отримати від останнього грошові кошти.

Реалізовуючи вказаний злочинний план, 20.08.2024 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, зустрівся з ОСОБА_6 неподалік КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Самбірської міської ради, що на вул. Чайковського, 12 в м. Самборі Львівської області, з метою з`ясування обставин можливості перетину ОСОБА_6 державного кордону України, під час дії на території України воєнного стану, до Республіки Португалія.

Під час зустрічі, в ході розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення його через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, реалізовуючи заздалегідь узгоджений план, повідомив ОСОБА_6 два варіанти можливості перетину ним державного кордону України, один з яких полягав у переправленні його через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, другий у забезпеченні безперешкодного перетину державного кордону України в межах міжнародного пункту пропуску, як водія транспортного засобу, а також повідомив, що вартість вказаних послуг становитиме 14 000 доларів США за перший варіант та 20 00 доларів США за другий відповідно.

В подальшому, 04.09.2024, приблизно о 15.00 год. ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний план, за попередньою змовою групою осіб, попередньо домовившись із ОСОБА_6 , зустрілись з останнім неподалік від його будинку АДРЕСА_2 , де останній надав згоду на перетин державного кордону України на автомобілі у межах міжнародного пункту пропуску.

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті отримати грошові кошти, з метою реалізації попередньо розробленого плану, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України висловив йому вимогу про передачу копій паспорту громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ідентифікаційного коду, посвідчення водія та 4 фотографій, для виготовлення документів, які стануть підставою для перетину державного кордону України а також необхідність надання до виїзду грошових коштів у сумі 20 000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, неодноразово запевняв у виконанні взятих на себе зобов`язань, що полягали у забезпеченні перевезення ОСОБА_6 до обумовленого місця перетину державного кордону та забезпеченні відповідного «коридору» для безперешкодного перетину державного кордону України в пункті міжнародного пропуску та висловив вимогу ОСОБА_6 про передачу йому усієї суми грошових коштів за незаконне переправлення через державний кордон України.

Надалі, 12.09.2024, приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5 , реалізовуючи попередньо розроблений злочинний план, за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на організацію незаконного переправлення

ОСОБА_6 через державний кордон України, з метою отримання від нього необхідних документів для виготовлення документів, які мають надати підстави перетину державного кордону, а також отримання грошових коштів від вказаної злочинної діяльності, за попередньою домовленістю прибув на площу залізничного вокзалу у м. Самборі Львівської області , де ОСОБА_5 , в приміщенні кафе «Смачно», що на вул. Вокзальній, 1д , зустрівся з ОСОБА_6 в ході чого останній, за попередньою вимогою ОСОБА_5 передав йому копії паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ідентифікаційного коду, посвідчення водія та 4 фотографії, а також несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній кількості 200 (двісті) штук - предмет неправомірної вигоди на загальну суму 20 000 доларів США, після чого ОСОБА_5 було затримано працівниками правоохоронних органів, а сума неправомірної вигоди вилучена під час проведення слідчих дій.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить квартира, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115), загальною площею 35,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема застосування можливої конфіскації майна. Оскільки, ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відповідно до ч. 6 ст.12 КК України відноситься до категорії - тяжкого злочину, та за яке загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть застосувати конфіскацію майна.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 29.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на майно, що полягатиме у позбавлені права на відчуження майна, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115), загальною площею 35,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду - протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1