Справа № 309/4450/24
Провадження № 1-кс/309/765/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» ОСОБА_5 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2024 року до Хустського районного суду Закарпатської області надійшла скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» ОСОБА_5 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 08.05.2024.

В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, заявником у якому є ТОВ «БрайтІнвест». Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Хустської окружної прокуратури.

Дізнавачем СД Хустського РУПН ГУНП в Закарпатській області 16.10.2024 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ТОВ «БрайтІнвестмент».

В заяві про вчинення кримінального правопорушення йшлося про те, що 15.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір на суму 80 000 доларів США. З метою забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором, 15.02.2008 року укладено договір іпотеки предметом якої є вбудоване приміщення №16 по вул. Леніна в м.Тячів. ТОВ «БрайтІнвестмент» є правонаступником ВАТ КБ «Надра» за кредитним договором від 15.02.2008, і має всі права первинного кредитора.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявнику стало відомо, що 26.03.2016 державним реєстратором Хустського РУЮ Закарпатської області, на підставі підробного рішення Апеляційного суду Київської області №372/3082/15-ц від 17.12.2015, незаконно припинено іпотеку навбудоване приміщення АДРЕСА_1 . Крім того, 31.03.2016 приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_7 право власності на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 за реєстровано на ОСОБА_8 , підстава договір дарування від 31.03.2016.

Частиною 4 ст. 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Рішенням Тячівського районного суду від 02.02.2012 стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 688466,52 грн. На виконанні даного рішення видано виконавчий листі та відкрито виконавче провадження. Наразі у судовому порядку вирішується питання щодо заміни сторони стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступник ТОВ «БрайтІнвестмент», що підтверджується ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17.07.2024 у справі №2-2005/11.

При винесенні постанови дізнавачем не взято до уваги, що договір іпотеки не може існувати окремо від основного договору. Також дізнавачем не взято до уваги, що на теперішній час відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2205/11 Дізнавачем залишено поза увагою, що факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч..4 ст. 358 КК України, сприяло вчиненню іншого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України відомості про яке внесено до ЄРДР за фактом незаконного заволодіння шляхом обману вбудованого приміщення АДРЕСА_1 , за №0000007 від 26.03.2024.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження за ч.4 ст. 358 КК України сприяло вчиненню незаконного заволодіння шляхом обману вбудованого приміщення АДРЕСА_1 , що перебувало в іпотеці ПАТ КБ «Надра», що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено виконання ОСОБА_6 зобов`язань за кредитним договором, укладеного між ОСОБА_6 , та ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «БрайтІнвестмент» чим йому спричинено шкоду у сумі 691 289,52 грн.

Посилаючись на викладене просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні представник ТОВ «БрайтІнвестмент» ОСОБА_4 просить скаргу задовольнити. Вказує, що постанова дізнавача є незаконною. Дізнавач не врахував, що наразі наявне відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» і вирішується питання щодо заміни сторони виконавчого провадження. Однак внаслідок припинення іпотеки товариство позбавлене можливості задовольнити свої вимоги за рахунок майна, яке було предметом іпотеки. Також дізнавач не врахував, що існує інше кримінальне провадження за ч.4 ст. 190 КК України, щодо заволодіння іпотечним майном шляхом обману, і дані кримінальні провадження є взаємопов`язаними. Відтак не може говорити, що припиненням іпотеки не завдано шкоди скаржнику.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що встановлено, що ТОВ «БрайтІнвестмент» не є стороною договору іпотеки, що зазначено у постанові Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2024 у справі №307/1952/21. Жодних документів, які б підтверджували, що ТОВ «БрайтІнвестмент» набуло право вимоги за іпотечним договором не долучено. Таким чином припиненням іпотеки не порушено жодних прав скаржника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000017 від 08.05.2024, оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що таке зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді про зобов`язання внести відомості у ЄРДР за заявою ТОВ «БрайтІнвестмент» про вчинення кримінального правопорушення за фактом використання завідомо підробленого на думку заявника рішення суду про припинення іпотеки.

Постановою дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.10.2024 відмовлено ТОВ «БрайтІнвестмент» у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Постанова дізнавача вмотивована тим, що рішенням Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2024 у справі №307/1952/21 констатовано, що ТОВ «БрайтІнвестмент» не набуло прав вимоги за іпотечним договором

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК, що прямо узгоджується з приписами статті 55 Конституції України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частиною 2 статті 307 КПК визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до частин 1-5 статті 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.З аналізу даної норми слідує, що особа яка подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, набуває прав та обов`язків потерпілого з моменту подання відповідної заяви, тобто має статус потерпілого у кримінальному провадженні, за винятком випадку передбаченого ч.5 ст. 55 КПК України. При цьому для відмови у визнанні потерпілим мають існувати саме очевидні та достатні підстави, а отже будь які сумніви щодо того чи могла кримінальним правопорушенням бути завдана шкода заявнику мають тлумачитися в користь заявника.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа № 439/397/17, у кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Отже потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа якій кримінальним правопорушення безпосередньо заподіюється шкода, тобто має існувати причинно-наслідковий зв`язок між діями, які складають об`єктивну сторону правопорушення та негативними наслідками для особи.

Диспозиція ч.4 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Відтак потерпілим у кримінальному провадженні за вказаною нормою може бути особа, якій внаслідок використання підробленого документу безпосередньо спричиняється шкода, тобто коли внаслідок такого використання для особи настають конкретні негативні наслідки.

З матеріалів справи убачається, що дане кримінальне провадження зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді про зобов`язання внести відомості у ЄРДР за заявою ТОВ «БрайтІнвестмент» про вчинення кримінального правопорушення за фактом використання завідомо підробленого на думку заявника рішення суду про припинення іпотеки.

З чого слідує, що наслідком використання завідомо підробленого документу є саме припинення іпотеки. Відтак потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути особа, для якої унаслідок припинення іпотеки настали (могли настати) певні негативні наслідки.

Приймаючи оскаржувану постанову, дізнавач послався на те, що.

Як вбачається, постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2024 у справі №307/1952/21, яка міститься у вільному доступі в ЄДРСР, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» задоволено частково. Рішення Тячівського районного суду від 01 лютого 2023 року, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «БрайтІнвестмент» про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, скасування рішення і записів про державну реєстрацію права власності, поновлення записів про іпотеку - змінено в частині правового обґрунтування. Решту рішення Тячівського районного суду від 01 лютого 2023 року залишено без змін.

У даній постанові судом апеляційної інстанції дійсно констатовано, що Товариство не набуло прав вимоги до ОСОБА_12за іпотечним договором від 15.02.2008 р., що визнається самим Товариством.

Разом з тим у вказаній постанові судом апеляційної інстанції констатовано, що Товариство набуло право вимоги до ОСОБА_12 лише щодо зобов`язань за кредитним договором, який був забезпечений предметом іпотеки.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що:

- згідно з рішенням державного реєстратора Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_10 № 29025259 від 30.03.2016 р. на підставі рішення апеляційного суду Київської області № 372/3082/15-ц від 17.12.2015 р. припинено обтяження: заборона на нерухоме майно, а саме на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 , яке було накладено на підставі договору іпотеки ВКЕ № 786828, 786829 від 15.02.2008 р., виданого ОСОБА_8 , особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_3;

- на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2664 від 31.03.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , право власності на приміщення АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_3 до ОСОБА_2

- 31.03.2016 р. на підставі договору дарування серія та номер: 2674 від 31.03.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , право власності на приміщення АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_1

- 27.04.2021 р. на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 3115 від 27.04.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , право власності на приміщення АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_1 до ОСОБА_4

- рішення апеляційного суду Київської області № 372/3082/15-ц від 17.12.2015 р., на підставі якого державним реєстратором Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_10 було припинено обтяження приміщення АДРЕСА_1 було підробленим, оскільки предметом розгляду даної справи було зняття арешту із земельної ділянки, яка розташована АДРЕСА_3 .

З чого слідує, що на підставі підробленого судового рішення 30.03.2016 року було припинено обтяження, яке було накладено на підставі договору іпотеки (яким було забезпечено зобов`язання за кредитним договором, права за яким перейшли до заявника), і цього ж дня було укладено два правочини, а у подальшому ще один - у результаті яких майно: вбудоване приміщення АДРЕСА_1 , - перейшло від іпотекодавця ОСОБА_6 (яка у постанові вказана як ОСОБА_3) до третьої особи.

Тобто в результаті використання підробленого рішення право власності майно, яке належало боржнику за кредитним договором ОСОБА_6 перейшло до третьої особи (два з трьох вказаних вище відчужень спірного майна зроблені 31.03.2016), і такі були б неможливі у разі якщо б не було припинено обтяження іпотекою. Тобто між використанням підробленого судового рішення і переходом права власності на спірне майно від боржника ОСОБА_6 до іншої особи існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ч.5 ст. 48, ч.1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник ТОВ «БрайтІнвестмент», як новий кредитор ОСОБА_6 , вправі ставити питання про задоволення своїх вимог за рахунок нерухомого майна боржника незалежно від наявності у нього статусу іпотекодержателя, за умови дотримання приписів ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження».

Водночас унаслідок переходу права власності на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 від ОСОБА_6 до третьої особи, ТОВ «БрайтІнвестмент» фактично було позбавлено права задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна, яке у нього теоретично було б якщо б не відбулося вказаних вище відчужень.

Таким чином відсутні достатні та очевидні підстави стверджувати, що внаслідок використання підробленого рішення для ТОВ «БрайтІнвестамент» не наступили негативні майнові наслідки.

А отже дізнавач дійшов помилкового висновку про відмову у визнанні потерпілим ТОВ «БрайтІнвестмент» у даному кримінальному провадженні.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ТОВ «БрайтІнвестмент».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.10.2024 про відмову ТОВ «БрайтІнвестмент» у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.11.2024 о 09:30 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1