Кримінальне провадження №629/5294/24
Номер провадження 1-кп/629/280/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження №0000313 від 16.08.2024, які надійшли з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 30.08.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на працюючого, інвалід 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_3 винник прямий умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право на керування транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у мобільному додатку «Телеграм», зв`язався з невстановленою в ході досудового розслідування особою, номер та будь-які контакті данні якої не встановлені, з якою узгодив виготовлення посвідчення водія на своє ім`я.

При цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340.

Продовжуючи реалізацію свого умислу на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , у мобільному додатку «Телеграм», надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі повідомлення, у якому надав необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, а також власну фотографію, зразок свого підпису, фото паспорту громадянина України та картки платника податків на своє ім`я, тобто надав засоби, а також через термінал сплатив за їх виготовлення грошові кошти в сумі 23000 грн., чим сприяв підробленню офіційного документа.

Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлені досудовим розслідуванням час, дату та місці, використовуючи дані, попередньо надіслані ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії «В», на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим підробивши його, та надіслала вказане посвідчення водія ОСОБА_3 для подальшого використання через іншу невстановлену в ході досудового розслідування особу.

Вказане підроблене посвідчення водія в лютому 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , отримав в м.Лозова Харківської області у невстановленої в ході досудового розслідування особи.

У подальшому ОСОБА_3 використовував вказане підроблене посвідчення водія з метою керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив пособництво у підробленні посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 14.02.2023 ТСЦ №0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виготовлено на бланку, який не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Крім цього, ОСОБА_3 , в листопаді 2022 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи порядок отримання посвідчення водія, встановлений чинним законодавством, діючи умисно, всупереч цьому порядку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою використання завідомо підробленого офіційного документу, у мобільному додатку «Телеграм», зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої замовив виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я за суму 23000 грн., надіславши при цьому вказаній невстановленій досудовим розслідуванням особі, свою фотокартку, зразок свого підпису, фото паспорту громадянина України та картки платника податків на своє ім`я, та інші анкетні дані.

Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлені досудовим розслідуванням час, дату та місці, використовуючи дані, попередньо надіслані ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії «В», на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим підробивши його, та надіслала зазначене посвідчення водія ОСОБА_3 , для подальшого використання, з метою керування транспортним засобом.

Так, 15.08.2024, о 16:00, працівниками ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області по проспекту Перемоги в місті Лозова Харківської області відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

У подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав інспектору ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане територіальним сервісним центром №0541, категорії «В», на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виготовлено на бланку, який не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст. 12 ККУ кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , віднесені до кримінального проступку.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, українець, із середньо спеціальною освітою, неодружений, не працює, інвалід 3 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає його щире каяття в скоєному.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також беручи до уваги, що обвинувачений ніде не працює, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання передбаченого санкцією даної статті, у вигляді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків передбачених ст. 59-1 КК України, та вважає дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі судової експертизи в сумі 1514,56 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання

- по ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України 1 рік 6 місяців пробаційного нагляду;

- по ч.4 ст.358 КК України 1 рік пробаційного нагляду;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2,3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0000313 за проведення судової технічної експертизи документів № CE-19/121-24/23775-ДД від 20.08.2024 року у сумі 1514,56 грн., перерахувавши їх на р/р НОМЕР_3 , код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії «В», на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке передано до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6