Провадження № 1-кп/679/117/2024
Справа № 679/1345/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0001098 від 24 червня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

24 червня 2024 року, приблизно о 18 годині, більш точніший час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи, в стані алкогольного сп`яніння, в районі магазину «Діоніс», по АДРЕСА_2 , під час сварки, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем в ділянку живота з лівого боку, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного ушкодження живота без пошкодження внутрішніх органів, яке, відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №88 від 15 серпня 2024 року, за своїм характером та кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в клінічному перебігу, відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, при обставинах, вказаних у обвинувальному акті, визнав повністю, і, надаючи пояснення та відповідаючи на питання, зазначив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, а саме, нанесенні потерпілому ОСОБА_6 одного удару ножем в ділянку живота з лівого боку, під час сварки, образившись на останнього, сприйнявши на свій рахунок висловлювання потерпілого ОСОБА_6 щодо його фізіологічних даних, перебуваючи в районі магазину «Діоніс», по АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв пива, 24 червня 2024 року, приблизно о 18 годині, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Встановлене, в подальшому, у потерпілого ОСОБА_6 судово-медичною експертизою тілесне ушкодження визнає, як утворене саме від його дій, одночасно, зауваживши що, завдаючи удару ножем в ділянку живота, розумів, що шкодить здоров`ю, однак, вважав, що його удар був не потужної сили, а лезо ножа досить невеличким. Будь-яких предметів, які могли б зашкодити безпосередньо його здоров`ю, у потерпілого ОСОБА_6 під час виниклої ситуації, не було. У скоєному щиро розкаявся, перепрошуючи у потерпілого ОСОБА_6 за свою протиправну поведінку, примирившись та відшкодувавши останньому майнову шкоду, пов`язану з лікуванням, внаслідок отриманої травми.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та, беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини подій, і судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі, і обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам положення ст.349 ч.3 КПК України, відповідно до яких останні будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, розуміючи правові наслідки зазначеного розгляду, у чому суд впевнився під час судового засідання, в тому числі, і безпосередньо у обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, яке, на підставі ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння доведено, і дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ст.121 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання: скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів (ст.121 ч.1 КК України (а.с.78-81,179-180), обвинувачений ОСОБА_3 не працює, є інвалідом дитинства І групи, довічно (а.с.61), має постійне місце проживання (а.с.68), за місцем мешкання має опосередковану характеристику (а.с.69), не судимий (а.с.62), у скоєному щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а.с.94-97,98-101,102), добровільне відшкодування завданого збитку, стан здоров`я та наявність статусу інваліда дитинства І групи, довічно, що зумовлюють потребу постійного стороннього догляду (а.с.61), а також, ту обставину, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.62).

В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищенаведене, беручи до уваги обставину, що обтяжує покарання, а також, враховуючи суспільну небезпеку злочинного діяння та наслідки від скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ст.121 ч.1 КК України, з урахуванням положень ст.63 КК України, оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких та яке є кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи, крім того, пов`язане зі спричиненням тілесних ушкоджень, при цьому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі, беручи до уваги активну поведінку обвинуваченого щодо розкриття інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі, і під час провадження досудового розслідування, а також, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, є інвалідом дитинства І групи, довічно, має постійне місце проживання, потребує постійного стороннього догляду, який за останнім здійснює мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину, щиро розкаявся та вибачався за скоєне, вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдану протиправними діями майнову шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок отримання тілесних ушкоджень, і, одночасно, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні, який, підтвердивши відшкодування майнової шкоди, наполягав на призначенні обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним відбуттям в місцях ув`язнення, рахуючи доцільним визначення обвинуваченому не суворого покарання, суд, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та, відповідно, без відбування покарання, із застосуванням положень ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, ст.76 ч.1 п.2 КК України, що, на переконання суду, відповідно до вимог ст.65 КК України, буде необхідним й достатнім для досягнення мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, покарання, на підставі положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 , в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення останнього з 24 червня 2024 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 25 червня 2024 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.70-74), до 25 червня 2024 року, включно (ухвала слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області «Про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 25 червня 2024 року» (а.с.84-85): оскільки, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, призначеного вироком суду, за правилами, встановленими ст.72 ч.5 КК України, і у разі визнання особи винуватою, рішення про залік досудового тримання під вартою зазначається у резолютивній частині вироку (ст.374 ч.4 п.2 КПК України).

Підстав щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до Ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду «Про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту» від 25 червня 2024 року (а.с.84-85), до набуття вироком законної сили, суд не вбачає, і зазначене питання учасниками даного кримінального провадження не ставилося.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілим ОСОБА_6 не заявлений, що не позбавляє останнього права звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений, з метою забезпечення збереження речових доказів у справі, на тимчасово вилучене майно, відповідно до Ухвал слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду «Про накладення арешту на майно» від 26 червня 2024 року (а.с.28,45), а саме, на розкладний ніж, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, футболку.

Речові докази у справі розкладний ніж, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, футболка, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.25,29,42,46), підлягають знищенню, як не уявляючі ніякої цінності.

На підставі викладеного, керуючись ст.349 ч.3, ст.373, ст.374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 24 червня 2024 року до 25 червня 2024 року, включно.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , до набуття вироком законної сили, залишити попередній, у вигляді домашнього арешту.

Арешт, накладений, з метою забезпечення збереження речових доказів у справі, на тимчасово вилучене майно, а саме, на розкладний ніж, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, футболку, зняти.

Речові докази у справі розкладний ніж, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, футболку, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: