Справа № 496/1211/24
Провадження № 1-кп/496/393/24
У Х В А Л А

19 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про надання дозволу на виїзд за межі Одеської області на час відпустки,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 08.01.2023 року у період з 17.00 по 21.30 год., діючи в якості пособника, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового слідства особою, маючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді інверторів типу «3kVA 24V (2400WATT) SMART INVERTER» кількістю 70 од., «5,5kVA 48V (5500WATT) SMART INVERTER» кількістю 10 од., загальною кількістю 80 од., акумуляторів типу «12V 200Ah GEL BATTER!» загальною кількістю 150 од., генераторів типу «FMJ - 225kVA CDEC DIESEL GENERATOR SET WITH ATS AND NOT CANOPY» кількістю 1 од. та «55kVA RICARDO GENERATOR SET WITH CANOPY AND ATS» кількістю 2 од., загальною кількістю 3 од., на загальну суму 6328955 грн, тобто в особливо великому розмірі, ввезених 08.01.2023 року на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, умисно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, в порушення абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 року «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», вчинив незаконне використання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, що виявилось у розвантаженні цих товарів (предметів) на складському комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч Декларації № 500160/2023/8 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої вказаний товар був ввезений на територію у країни за спрощеною процедурою, як гуманітарна допомога, з місцем призначення та розвантаження: Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого продажу зазначеного товару (предметів) з метою отримання прибутку на загальну суму 6328955 грн, чим вчинив закінчений замах на незаконне використання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, оскільки невстановлена в ході досудового слідства особа та ОСОБА_8 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Він же, 14.04.2023 року о 13:00 год, діючи в якості пособника, за попередньою змовою групою осіб із двома особами, маючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне використання продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді LED-ліхтарів марки «Almina» у кількості 10010 од. та «Fujita» у кількості 10080 од., у загальній кількості 20090 од., ринковою вартістю 28020580 грн, тобто у особливо великому розмірі, ввезених 13.04.2023 року на територію України у виді гуманітарної допомоги, умисно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, в порушення абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 року «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», вчинив незаконне використання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, що виявилось у розвантаженні цих товарів (предметів) за адресою: АДРЕСА_3 , всупереч Декларації № 500420/2023/722 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої вказаний товар був ввезений на територію України за спрощеною процедурою як гуманітарна допомога, з місцем призначення та розвантаження: Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого продажу зазначеного товару (предметів) з метою отримання прибутку, чим фактично розпорядився товарами (предметами) гуманітарної допомоги на загальну суму 28020580 грн, проте вчинення ОСОБА_8 та двома особами кримінального правопорушення було зупинено співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному проваджені; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.04.2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України продовжено на 60 днів, а саме: з 16.04.2024 року до 14.06.2024 року включно строк дії обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, а також місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування у вказаному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_8 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його суспільно-небезпечний характер, а саме: ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні закінченого та незакінченого замаху на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, під час воєнного стану, сумарна ринкова вартість такого товару (предметів) гуманітарної допомоги складає 34349535 грн. Враховуючи, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, а також те, що станом на теперішній час вказана категорія злочинів негативно впливає на функції з оборони держави, особу обвинуваченого, оскільки останній усвідомлює, що санкція інкримінованих йому злочинів передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_8 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, тому може змінити місце проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 з ресурсного забезпечення на зону бойових дій, що може ускладнити здійснення судового розгляду. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що наразі ще не допитано осіб, які мали безпосереднє відношення до підготовки та складання документів, на підставі яких вказані товарно-матеріальні цінності ввезені на територію України, як гуманітарна допомога, осіб, залучених до переміщення вантажу, осіб, які є фактичними власниками товарно-матеріальних цінностей у вигляді генераторів, акумуляторів, тощо, тому підстави вважати, що обвинувачений для уникнення кримінальної відповідальності зможе самостійно або через інших осіб незаконно впливати на допитаних, а також ще не допитаних осіб у цьому кримінальному провадженні, здійснювати вплив на експертів, з метою викривлення, перекручування ними дійсних фактичних обставин, зміни останніми свідчень, приховування доказів. Крім цього, обвинувачений особисто знає інших обвинувачених та має можливість впливати на них. Обізнаність обвинуваченого з переліком осіб, які допитувались у цьому провадженні, а також експертів, що проводили експертизи, свідчить про те, що ОСОБА_8 зможе впливати на даних осіб з метою викривлення ними дійсних обставин або їх перекручування, а також замовчування, що вказує на те, що є наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, штучно затягуючи судовий розгляд та створюючи штучні перешкоди у проведенні судових засідань, тим самим заважати судовому провадженню та виконанню завдань кримінального провадження, що вказує на те, що є наявним ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики не зменшилися та продовжують існувати. На думку прокурора, запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому він просить суд надати йому дозвіл на виїзд за межі Одеської області на час відпустки у м. Мукачево Закарпатської області, де проживає його малолітня дитина, оскільки на цей час у нього запланована та узгоджена із керівництвом РУ Морської охорони АДПСУ відпустка, у зв`язку з чим просить дозволу суду відлучитися на вказаний період за межі Одеської області до АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив вирішити клопотання обвинуваченого на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник зауважив, що прокурором не доведено жодного ризику, а клопотання не обґрунтоване, ОСОБА_8 , виконує покладені на нього обов`язки. В цілому не заперечує проти покладених обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, про те просив надати йому можливість на період відпустки виїхати за межі Одеської області до м. Мукачево Закарпатської області.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В ході досудового розслідування 30.06.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24.08.2023 року, із можливістю внесення застави.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 13.07.2024 року вказану ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було скасовано та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 24.08.2023 року включно, із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 гривень.

В подальшому підозрюваного ОСОБА_8 було звільнено з-під варти після внесення застави, визначеної Одеським апеляційним судом.

У зв`язку із цим, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду на підозрюваного ОСОБА_8 було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до органу досудового розслідування або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця робити; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками з обставин скоєння кримінального правопорушення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з абзацом 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалами Біляївського районного суду Одеської області строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 неодноразово було продовжено, про те на даний час судове провадження не завершено.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням.

Враховуючи, що строк дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України спливає, а тому суд вважає доцільним вирішити питання про продовження строку дії вказаних обов`язків.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, під час воєнного стану, та за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, під час воєнного стану. Санкція інкримінованих кримінальних правопорушень передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду продовжує існувати.

Водночас, стороною обвинувачення не доведено існування інших ризиків, окрім переховування від суду.

З відпускного квитка виданого військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України №08/978 від 03 вересня 2024 року вбачається, що капітану 1 рангу ОСОБА_9 надано частину щорічної основної відпустки за 2024 рік терміном на 20 календарних днів з 21 вересня 2024 року з наданням 4 днів для проїзду в межах України до місця проведення відпустки м. Мукачево Закарпатської області.

Враховуючи те, що в період відпустки з 21.09.2024 року до 15.10.2024 року у обвинуваченого ОСОБА_8 запланована та узгоджена із керівництвом РУ Морської охорони АДПСУ щорічна відпустка, яку він має намір провести зі своєю сім`єю, яка проживає в АДРЕСА_4 , а тому суд вважає можливим надати обвинуваченому ОСОБА_8 дозвіл на період відпустки у зазначений час, відлучитися з Одеської області та перебувати у АДРЕСА_4 .

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зник та продовжує існувати, судовий розгляд не завершено, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 186, 193, 194, 196, 205, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про надання дозволу на виїзд за межі Одеської області на час відпустки задовольнити.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці, тобто до 19 листопада 2024 року включно, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Одеської області без дозволу суду, окрім перебування у відпустці у період з 21 вересня 2024 року до 15 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1