Справа № 182/7000/19
Провадження № 1-кп/0182/759/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінальних проваджень, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002396, № 0003229, № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 т. 187, ч.1 ст. 115 КК України,-

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002396, № 0003229, № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 т. 187, ч.1 ст. 115 КК України

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ризики, які були наявними на момент обрання цього запобіжного заходу не минули та наразі наявні ризики того, що обвинувачений, може переховуватись від суду, може чинити тиск на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою його фактичного проживання в АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного, заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи його не мотивованим.

Вислухавши думку учасників, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Європейський Суд з прав людини, неодноразово, наприклад у рішенні від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України", зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 т. 187 КК України, за скоєння яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Таке суворе покарання , яке може бути призначене ОСОБА_3 у разі визнання його вини, може спонукати його переховуватись від суду.

Суворість покарання, при оцінці ризику переховування від суду, узгоджується з позицією ЄСПЛ, зазначеною в рішеннях, викладених у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України», де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Крім того, судом враховується, що до теперішнього часу не допитані всі свідки, тому існує ризик тиску на них, з метою зміни своїх показань в інтересах обвинуваченого, оскільки ці особи не допитані та обвинувачений з ними особисто знайомий.

Ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу не минули і на теперішній час, а запобігання їм можливо лише при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і ніякі більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Крім того, суд враховує ту обставину, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2019 року слідчим суддею було обрано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002396, з альтернативним запобіжним заходом - заставою.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий арешт за вищевказкною адресою в АДРЕСА_1 .

Далі, 15.06.2022 року в провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 115 КК України.

Вказані обставини, в черговий раз слугують підтвердженням того, що існує ризик вчинення ОСОБА_3 нових, тяжких злочинів.

За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Розмір раніше визначеної застави залишити без змін.

Строк дії запобіжного заходу слід продовжити не більше ніж на два місяці.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк не більше 2 місяців, рахуючи з 06.11.2024 року по 06.01.2025 року.

Розмір раніше визначеної застави що становить 241 840 гривень, залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена на протязі 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1