Справа № 713/2993/24
Провадження №1-кс/713/381/24
УХВАЛА

іменем України

08.08.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, винесеному до ЄРДР за №0000379 від 31.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за у кримінальному провадженні №0000379 від 31.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин на ім`я ОСОБА_4 інші дані встановлюються, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з подальшими його продовженнями) на території України введений воєнний стан у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання доходу внаслідок незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 27.07.2024 року з метою отримання доходу внаслідок організації та незаконного переправлення осіб через державний кордон України, встановив особу, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, здійснював безпосереднє доставлення до кордону особи, та її інструктаж щодо порядку подальших дій при незаконному переправленні через державний кордон України.

З цією метою, ОСОБА_4 , підшукав особу з числа громадян України, якому достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та яка бажала незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прописаний АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_4 , завчасно обумовив із зазначеною особою порядок незаконного переправлення через державний кордон України, за що отримав грошову винагороду в сумі 8500 Євро та узгодили порядок їх спільних дій.

При цьому, 29.07.2024, діючи згідно з інструкціями та вказівками, отриманими від ОСОБА_4 гр. ОСОБА_5 придбавши білет на потяг Київ-Чернівці прибув даним потягом в м. Коломия, де згідно з вказівками отриманими по телефону зустрівся з ОСОБА_4 , який на автомобілі перевіз ОСОБА_5 до готелю неподалік м. Чернівці, при цьому 30.07.2024 року в даному готелі отримавши кошти в сумі 8000 Євро.

В подальшому того ж дня ОСОБА_6 до м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області де залучив до подальшого перевезення в сторону державного кордону України ОСОБА_5 місцевого жителя гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 необізнаного в злочинних намірах ОСОБА_4 , а саме здійсненні незаконного перетину людей через державний кордон України, який в свою чергу з м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області перевозив ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 на своєму автомобілі «Мітсубісі Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому 31.07.2024 року під час руху автомобілем «Мітсубісі Аутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Фошки Вижницького району громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було затримано працівниками прикордонного загону ВПС Селятин.

Відомості про вказаний факт 31.07.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000379, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування працівникам поліції ОСОБА_5 , добровільно надав свій мобільний телефон марки «iPhone 13 Рrо» із сім-картою № НОМЕР_2 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197398 після огляду. ОСОБА_7 , добровільно надав свій мобільний телефон марки «iPhone 14» із сім-картою № НОМЕР_5 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197397 після огляду.

Вищевказані мобільні телефони визнано засобами вчинення злочину по даному кримінальному провадженні та на даний час тимчасово зберігаються в ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП, що за адресою АДРЕСА_4 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність в арешті вище вказаного майна з метою недопущення його знищення, перетворення чи заміни, можливістю проведення в подальшому з даними речовими доказами експертиз, шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та використовувати його, необхідно накласти арешт на дане майно, так як відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, матеріалами кримінального провадження встановлено, що вказані мобільні телефони: використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Не позбавлення користувачів чи власників права на відчуження, розпорядження та/або користування цим майном може призвести до втрати цих основних речових доказів по даному кримінальному провадженню, що перешкодить повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення. Існує ризик втрати зазначеного речового доказу у разі не накладення на нього арешту та з метою недопущення знищення, перетворення чи заміни даних об`єктів зацікавленими особами, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Просить накласти накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 13 Рrо» із сім-картою № НОМЕР_2 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197398, належний у ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000379 від 31.07.2024 року у ВП АДРЕСА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном;

мобільний телефон марки «iPhone 14» із сім-картою № НОМЕР_5 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197397, належний ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000379 від 31.07.2024 року у ВП АДРЕСА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

В судове засідання прокурор не з`явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просить задовольнити.

В судове засідання треті особи не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 31.07.2024 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000379, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

ОСОБА_5 , добровільно надав свій мобільний телефон марки «iPhone 13 Рrо» із сім-картою № НОМЕР_2 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197398 після огляду та ОСОБА_7 , добровільно надав свій мобільний телефон марки «iPhone 14» із сім-картою № НОМЕР_5 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197397 після огляду, що підтверджується копіями заяв.

Постановою старшого слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_8 від 31.07.2024 року вищевказані мобільні телефони, визнано речовими доказами.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на мобільні телефони. Накладення арешту на це майно є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власників.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України вважаю, що відносно мобільних телефонів необхідно застосувати спосіб арешту майна у виді заборони відчуження, користування та розпорядження.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, клопотання прокурора, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

мобільний телефон марки «iPhone 13 Рrо» із сім-картою № НОМЕР_2 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197398, належний у ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000379 від 31.07.2024 року у ВП АДРЕСА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном;

мобільний телефон марки «iPhone 14» із сім-картою № НОМЕР_5 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , який було упаковано в сейф-пакет НПУ PSP1197397, належний ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000379 від 31.07.2024 року у ВП АДРЕСА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9