Справа № 694/2880/24 провадження №1-кс/694/1037/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

04.11.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001237 від 17.09.2024року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, працюючого різноробочим КП «Благоустрій» Звенигородської міської ради, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

04.11.2024 року старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001237 від 17.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на замісній підтримувальній терапії КНП «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» розташованій за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 79-В, м.Звенигородка Черкаської області у невстановлений слідством день та час отримав від лікаря нарколога КНП «Звенигородська БЛІЛ» 5 таблеток білого кольору, які згідно висновку експертизи речовин, матеріалів та виробів №СЕ-19/124-24/14007-НЗПРАП від 25.10.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.024 г. та зберігав при собі з метою збуту до 27.09.2024 коли о 13 годині 05 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання перебуваючи у подвір`ї домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув, продавши за ціною 200 гривень, купюрами 100 грн. з номерами на купюрах АБ4822727, ЄИ9056929 особі з легендованими установчими даними ОСОБА_7 , до якої застосовано заходи безпеки шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючи на добровільних засадах, в порядку та на умовах, визначених законом, з метою викриття злочину, залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу.

Він же, повторно, перебуваючи на замісній підтримувальні терапії КНП «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» розташованій за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 79-В, м. Звенигородка Черкаської області отримав від лікаря нарколога КНП «Звенигородська БЛІЛ» таблетки метадону та зберігав при собі з метою збуту до 02.11.2024, коли о 11 годині 15 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля подвір`я домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_2 , незаконно збув 2 таблетки метадону продавши за ціною 200 гривень, купюрами номіналом 100 грн. з номером на купюрах НОМЕР_1 , ЕЄ 0313289 особі з легендованими установчими даними ОСОБА_7 , до якої застосовано заходи безпеки шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючи на добровільних засадах, в порядку та на умовах, визначених законом, з метою викриття злочину, залученому оперативними працівниками Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу вчинений повторно.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу та за ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу вчинений повторно.

02.11.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 02.11.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення (відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років), з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим встановлено, що ОСОБА_5 знайомий зі свідком у кримінальному провадженні, який залучався до оперативної закупки наркотичного засобу, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, незаконно впливатиме будь яким способом на нього з метою дачі показань на його користь, а також усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення, може здійснювати погрози, підкуп, умовляння й інших свідків у кримінальному провадженні, схиляння їх до дачі неправдивих показань. Також, встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово здійснював збут наркотичних засобів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, основним джерелом доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин чи/або їх аналогів, оскільки під час проведення слідчих дій було встановлено, та задокументовано два факти незаконного збуту наркотичних засобів.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник у судовому засіданні проти задоволення

клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного у нічний час доби.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ;- дані протоколу помітки грошових коштів від 27.09.2024;- дані протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 27.09.2024;- дані протоколу добровільної видачі від 27.09.2024;- дані висновку експерта № СЕ-19/124-24/14007-НЗПРАП від 25.10.2024;- дані постанови про проведення НСРД контролю за вчиненням злочину;- дані протоколу проведення НСРД контролю за вчиненням злочину;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; - дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ;- дані протоколу помітки грошових коштів від 02.11.2024;- дані протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 02.11.2024;- дані протоколу добровільної видачі від 02.11.2024;- дані протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ;- інші матеріали кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочини за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ) у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного

покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Разом з тим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на свідка, який залучався до оперативної закупки наркотичного засобу, з яким особисто знайомий, шляхом здійснення на них психологічного тиску ( підбурювання, вмовлянь, залякування), оскільки останній не допитаний безпосередньо судом.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_5 на свідків, що може бути вчинений шляхом перешкоджання з`явленню свідка до суду, органів досудового розслідування, примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози або підкуп свідка з тією самою метою, а також погроза вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень пов`язаних з обігом наркотичних засобів, дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Також, слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 є наркозалежною особою і перебуває на

замісній терапії, вказане свідчить про наявність потенційного ризику вчинення інших правопорушень пов`язаних з обігом наркотичних засобів.

Відтак вказаний ризик слідча суддя також вважає доведеним.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний є наркозалежною особою та перебуває на замісній терапії, що підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні, та вчинив тяжкі кримінальні правопорушення. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміновані йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеризуючи дані підозрюваного, який хоч і є в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, проте притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння правопорушення пов`язаного з оббігом наркотичних засобів, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбаченихст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має місце реєстрації та мешкання, не одружений, працевлаштований, раніше не судимий, має нейтральну характеристику, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того доказів власника об`єкту нерухомості де б підозрюваний зміг перебувати під домашнім арештом слідчому судді не надано.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно уразі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваної, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 1 ч. 5 ст.182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001237 від 17.09.2024року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , освіта середня-спеціальна, не одруженого, працюючого різноробочим КП «Благоустрій» Звенигородської міської ради, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 31.12.2024 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 02.11.2024 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Визначити розмір застави, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп. (40х3028 грн.= 121 120), у разі внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без їх дозволу;

- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 31.12.2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, слідчому, підозрюваному, адвокатудля відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1