У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Братський Посад Долинського району Кіровоградської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000665.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04.11.2024 р. включно, з визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн., у разі внесення якої, покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи; не відлучатися із с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками, в тому числі, зі свідком ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного передбачених законом обов`язків та застосуванням електронного засобу контролю.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним та необґрунтованим.

На думку апелянта, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а слідчий суддя, з`ясовуючи наявність чи відсутність ризиків, не врахував того, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, має постійний дохід у виді тимчасових заробітків та пенсії, одружений, має двох доньок та онуків, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, має вищу освіту, займається волонтерською діяльністю та активно допомагає Збройним Силам України, а обираючи розмір застави, слідчий суддя не врахував майнового стану ОСОБА_5 , і того, що визначений розмір застави є заздалегідь непомірним для підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Відділом розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000665, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 розробив злочинний план виконання ряду дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у тому числі шляхом виготовлення документів, які дають військовозобов`язаним чоловікам право на перетин державного кордону України, керівництво діями таких осіб під час перетину державного кордону, сприяння їх вчиненню в тому числі порадами та вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду від таких осіб.

У свою чергу, ОСОБА_8 , дізнавшись про можливість виїзду за межі України за допомогою ОСОБА_5 , 19.07.2024 р. близько 13.00 год., звернувся до останнього, за допомогою месенджеру WhatsApp на номер телефону НОМЕР_1 , і, в ході розмови запитав щодо можливості законного перетину кордону України.

Під час розмови ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 організувати незаконне переправлення через державний кордон України за надання грошової винагороди.

Зрозумівши, що ОСОБА_5 вчиняє кримінальне правопорушення ОСОБА_8 22.07.2024 р. звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, 30.08.2024 р. близько 13.59 год. ОСОБА_8 , за допомогою мобільного телефону, зв`язався з ОСОБА_5 та, в ході розмови запропонував зустрітися на території автомобільної мийки за адресою АДРЕСА_2 , для обговорення плану дій щодо організації незаконного переправлення через державний кордон та узгодження суми за вчиненні ОСОБА_5 дії.

Цього ж дня, близько 14.31 год., продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 , на території автомобільної мийки за адресою АДРЕСА_2 , повідомив останньому, що за грошову винагороду в сумі 12 000 доларів США зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон України. Крім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що, з метою виготовлення пакету документів для вільного пересування на території країн Європейського Союзу після перетину невстановленого досудовим розслідуванням пункту пропуску Республіки Молдова або Румунії, необхідно надати копію паспорта громадянина України, ідентифікаційний код, та військовий квиток за наявності.

04.09.2024 р. близько 15.30 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 неподалік супермаркету «Сільпо» по вул. 6 Слобідська в м. Миколаєві, повідомив останньому, що після надання коштів в сумі 12 000 доларів США, переправлення через державний кордон України буде здійснено протягом двох тижнів. Зокрема, після надання коштів ОСОБА_5 організує супроводження ОСОБА_8 іншими особами до м. Умань Черкаської області, де останній буде очікувати формування групи осіб для подальшого сумісного перетину державного кордону України. Також у м. Умань Черкаської області, ОСОБА_8 будуть надані документи для перетину державного кордону України та вільного пересування по території країн Європейського Союзу. Після формування групи осіб для перетину державного кордону України ОСОБА_8 разом з іншими особами буде доставлено до державного кордону України та організовано його безперешкодний перетин. З цією метою ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_8 передати йому засобами мобільного зв`язку, а саме через месенджер WhatsApp за номером телефону НОМЕР_1 , фото паспорта громадянина України, картки платника податків для подальшого виготовлення пакету документів для перетину державного кордону України та вільного пересування по території країн Європейського Союзу.

05.09.2024 р. ОСОБА_5 , під час телефонної розмови через месенджер WhatsApp за номером телефону НОМЕР_1 з ОСОБА_8 , повідомив, що отримав фото паспорта громадянина України, картки платника податків ОСОБА_8 , та може зустрітися із ним 06.09.2024 р. у першій половині дня для отримання грошової винагороди в сумі 12 000 доларів США, після чого забезпечить організацію незаконного перетину державного кордону України.

06.09.2024 р. ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , повідомив, що зустріч відбудеться за адресою: м. Миколаїв, просп.. Центральний, біля приміщення ресторану «New York Street Pizza» та, цього ж дня, об 11.00 год. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання незаконної грошової винагороди за організацію ним незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся з останнім біля приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_3 , де повідомив, що вже розпочато процес виготовлення документів для перетину державного кордону України та вільного пересування по території країн Європейського Союзу та після надання коштів він повідомить про час виїзду.

Після отримання від ОСОБА_8 коштів у обумовленому раніше розмірі - 12 000 доларів США, ОСОБА_5 направився до свого автомобіля, марки «TОYОTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого, злочинні дії ОСОБА_5 припинені співробітниками правоохоронних органів, шляхом його затримання

06.09.2024 р. ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України та, цього ж дня, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинений з корисливих мотивів.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин інкримінованого кримінального правопорушення в даному провадженні, його правову кваліфікацію, наявність ризиків та їх вагомість, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для визначення застави, що перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розміри, а саме у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема дані протоколів допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-відео контролю особи від 03.09.2024 р. та від 05.09.2024 р., затримання ОСОБА_5 , огляду місця події від 06.09.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд доходить висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, тяжкого корисливого злочину, за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним дій направлених на переховування від слідства або суду.

Ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що наразі досудове розслідування не закінчене, орган досудового розслідування здійснює ряд заходів направлених розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, зокрема встановлення інших осіб, якими здійснювалась підготовка документів для незаконного перетину осіб через державний кордон України, у зв`язку з чим підозрюваний, перебуваючи на волі матиме можливість зв`язатись з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою їх попередження та вжиття заходів направлених на знищення, сховання або спотворення речових доказів.

Оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження у кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує, те, що відповідно до встановлених, на даний час, органом досудового розслідування обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 міг діяти за попередньою змовою з іншими особами, тобто перебуваючи на волі, може незаконно впливати, на інших ймовірно причетних до кримінального правопорушення осіб, з метою зміни їх показань.

Зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та систематичність незаконної діяльності, у вчиненні яких він підозрюється, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності також має місце.

Отже, доводи захисника про не доведення прокурором існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, в цій частині, рішення слідчим суддею прийнято на основі об`єктивно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджені всі матеріали провадження та наведені в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, станом на день постановлення ухвали.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наявність у підозрюваного постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків та позитивної характеристики, не є підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків слідчого судді про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Стосовно доводів захисника про визначення слідчим суддею непомірного для підозрюваного розміру застави, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Так, слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , обставини та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчинених умисних корисливих злочинів та їх наслідки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, дійшов правильного висновку про необхідність визначення застави у розмірі, що перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розміри.

Отже, оскільки рішення слідчого судді, станом на день розгляду клопотання слідчого, є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу або зменшення визначеного розміру застави, апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3