Справа № 579/1584/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 року м.Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець кримінальне провадження №0000077 від 27 травня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка, Кіровського району, Приморського краю, російської федерації, українця, громадянина України, неодруженого, освіта загальна середня, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 26 травня 2024 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом з співмешканкою ОСОБА_5 , в ході словесної сварки, яка виникла між ними, наніс останній два удари кулаком лівої руки в область обличчя, після чого припинив свої протиправні дії.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: «садно верхньої губи», яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №60 від 19.06.2024 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що він, дійсно 26 травня 2024 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом з співмешканкою ОСОБА_5 , в ході словесної сварки, яка виникла між ними, наніс останній два удари кулаком лівої руки в область обличчя, після чого припинив свої протиправні дії.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у випадку розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, наслідки та обставини вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

З урахуванням вищенаведеного та виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу, характеру вчинених дій, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання в виді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, із них: заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Відповідно до ч.2, 3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи, що обвинувачений підтримав клопотання прокурора про застосування зазначених заходів, кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 пов`язане із домашнім насильством, а визначене судом покарання не пов`язане з позбавленням волі чи звільненням від кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати вказаний обмежувальний захід строком на три місяці.

Згідно ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і підстави його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.

Речові докази в кримінальному провадження відсутні.

Керуючись ст.91-1 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.4 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1