Справа № 204/9441/24
Провадження № 1-в/204/1489/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , 1992 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2015 року, стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2021 року змінено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 із суворого нагляду на посилений.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2023 року змінено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 із посиленого нагляду на звичайний.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1021 від 12.09.2024 року, зазначено, що в клінічній картині агресивних, аутоагресивних дій, не спостерігалося, конфліктних ситуацій намагається не створювати. Поведінка посить спокійний, упорядкований характер. Відмічається ситуативно-обумовлена емоційна нестійкість, яка не потребує корекції лікування та самостійно нівелюється. Сформоване формально вірне ставлення до свого стану, скоєного; в міру власного інтелектуального дефіциту погоджується з необхідністо прийому підтримуючого лікування та подальшого спостереження у лікаря-психіатра. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький; ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. За таким станом на теперішній час значної небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не погребує та для подальшого потребує зміни примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порудку.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1021 від 12.09.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Законний представник - опікун ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що в клінічній картині агресивних, аутоагресивних дій, не спостерігалося, конфліктних ситуацій намагається не створювати. Поведінка посить спокійний, упорядкований характер. Відмічається ситуативно-обумовлена емоційна нестійкість, яка не потребує корекції лікування та самостійно нівелюється. Сформоване формально вірне ставлення до свого стану, скоєного; в міру власного інтелектуального дефіциту погоджується з необхідністо прийому підтримуючого лікування та подальшого спостереження у лікаря-психіатра. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький; ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. За таким станом на теперішній час значної небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не погребує та для подальшого потребує зміни примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порудку.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2023 року, відносно ОСОБА_7 , 1992 року народження, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1