Справа № 463/8680/24
Провадження № 1-кп/463/502/24
У Х В А Л А

про відмову у проведенні судового засідання

в режимі відеоконференції

01 жовтня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про проведення підготовчого судового засідання у формі дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 04.12.2023 року про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, від кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в :

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за № 0000111 від 04.12.2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотаннями про проведення підготовчого судового засідання призначеного на 09 год. 30 хв. 03.10.2024 року у формі дистанційного судового провадження шляхом проведення такого поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме за допомогою програмного забезпечення «EasyСon».

Вивчивши подані клопотання та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.336 КПК України, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (пп.6 п.3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.336 КПК України, має бути обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або призвести до порушення права людини, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас враховуючи те, що у ч.1 ст.336 КПК законодавець використав слово «може», то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч.1 ст.336 КПК вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч.1 ст.336 КПК України. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Окрім цього слід зазначити про те, що безпосередньо процес організації проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно зі ст.336 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні.

При цьому, учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.

Проте, як вбачається з інформації яка розташована на сайті vr.court.gov.ua, Web-програма «Бронювання систем відеоконференцзв`язку», на дату розгляду клопотання, а саме на 09 год. 30 хв. 03.10.2024 року відсутня технічна можливість бронювання залів судового засідання, в яких встановлено систему відеоконферецзв`язку, а саме на вказаний день та час зали зайняті розглядом інших кримінальних проваджень.

Таким чином, враховуючи відсутності поважних причин, які б перешкоджали підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику - адвокату ОСОБА_4 брати участь у судовому засіданні в приміщенні Личаківського районного суду м.Львова, а також відсутність технічної можливості бронювання залів судового засідання, в яких встановлено систему відеоконферецзв`язку, на вказаний день та час, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотань про проведення підготовчого судового засідання у формі дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.336 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотань підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про проведення підготовчого судового засідання у формі дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 04.12.2023 року про звільнення ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, від кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1