Болградський районний суд Одеської області
Справа № 500/2879/13-к
Провадження № 1-о/497/2/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25.09.2024 року суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , вивчивши у приміщенні суду в м.Болград заяву адвоката ОСОБА_2 від 20.09.2024р. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду 24.09.2024р. в інтересах

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» (49000, м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко,80, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

- засудженого вироком Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. за ст.ст.185ч.1,185ч.2,185ч.3,115ч.2п.п.1,6,304ч.2 КК України 1960р.,

- що був переглянутий ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017року

- та ухвалою колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 07.06.2017р., якою: вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017р. змінено: на підставі ч.5ст.74, п.3ч.1ст.49 КК України звільнено від покарання, призначеного за ч.1ст.185,ч.2ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності; і,

остаточно, за вироком Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. зі змінами за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017р. за ст.ст.185ч.3,304ч.2, 115ч.2п.п.1,6 КК України, з застосуванням ст.ст.69 та 70ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до довічного позбавлення волі без конфіскації майна;

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2024 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , який діє за дорученням №004-0088084 від 14.08.2024р. про надання правової допомоги на підставі Наказу №26 Регіонального центру з надання БВПД у Дніпропетровській області від 14.08.2023р.в інтересах гр. ОСОБА_3 , якою він просить відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, і переглянути ухвалений стосовно його підзахисного вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016року.

В обґрунтування вимог своєї заяви, адвокат ОСОБА_2 , посилаючись на заяву, що до нього надійшла 16.09.2024р. від гр. ОСОБА_4 брата засудженого ОСОБА_3 , який був свідком у вищевказаному кримінальному провадженні, і який стверджує про надання ним неправдивих свідчень про співучасть у крадіжках, які ним (свідком) були надані під тиском правоохоронців, які застосовували щодо нього, свідка, недозволені методи ведення розслідування.

При цьому заявником не зазначено мету перегляду вищевказаних рішень судів усіх інстанцій, а саме, яке інше, нове рішення він просить суд ухвалити з огляду на ті обставини, на які він посилається, які докази витребувати та які вчинити у зв`язку з дим процесуальні дії для з`ясування і підтвердження цих нововиявлених обставин, не зазначаючи які саме конкретно обставини він вважає нововиявленими окрім заяви вищевказаного свідка і чим вони підтверджуються.

Відповідно до вимог ст.464 КПК України, Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, не пізніше наступного дня після її надходження до суду перевіряє суддя, що визначений програмою документообігу суду на підставі ст.35 КПК України, а саме, її відповідність вимогам ст.462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами; до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, передбачених ст.464 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3ст.429 цього Кодексу, згідно якої «…скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки … скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати … скаргу; 3) вона подана після закінчення строку … оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд … за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення … скарги невідкладно надсилається особі, яка подала … скаргу, разом з … скаргою та усіма доданими до неї матеріалами». А, частинами 1 і 2 цієї ж статті регламентовано, що Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст.427 цього Кодексу, постановлює ухвалу про залишення скарги без руху, в якій зазначаються її недоліки і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. Копія ухвали про залишення … скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка її подала. В разі усунення особою недоліків скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою в день первинного її подання. Протягом п`яти днів після усунення недоліків скарги чи закінчення строку, встановленого для усунення її недоліків, суд вирішує питання про відкриття провадження за скаргою.

У свою чергу, ст.427 цього ж Кодексу регламентуються вимоги до скарги: 1. вона подається у письмовій формі і в ній 2. зазначаються: 1) найменування суду; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, що оскаржується; 4) обґрунтування вимог особи, яка подала скаргу, з зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) вимоги до суду особи, яка подає скаргу; 6) перелік матеріалів, які додаються. 3. Якщо особа не бажає брати участі у розгляді судом скарги вона зазначає це в тексті скарзі. 4. Скарга підписується особою, яка її подає. Якщо скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. 5. До скарги також додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 6. До скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Стаття 466 КПК України регламентує порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами . 1. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. 2. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення. 3. Суд своєю ухвалою має право зупинити виконання судового рішення, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, до закінчення перегляду. 4. Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

З матеріалів даної справи вбачається, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 24.09.2024р., вищевказана Заява адвоката ОСОБА_2 була розподілена для розгляду у провадження судді ОСОБА_1 .

Однак, оскільки до заяви не додано, у супереч вимогам ч.5ст.427 КПК України копія судовлого рішення, яке оскаржується, суд позбавлений можливості визначити правильність складу суду, якому передана скарга для розгляду, до того ж, неможливо з цих же причин визначити коло учасників справи, а тому неможливо перевірити правильність дотримання заявником вимог ч.6 цієї ж статті.

Крім того, заява не містить клопотань про витребування справи з архіву Болградського районного суду та, за наявності бажання заявника про витребування будь-яких інших доказів чи виклику осіб до суду для допиту їх у судовому засіданні в разі задоволення вимог заяви про перегляд зазначеного вироку суду, а також не зазначені конкретні обставини з зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, чим підтверджуються доводи заяви свідка, на яку посилається Заявник, а також відсутні конкретні вимоги до суду заявник просить суд про перегляд судового рішення, але не зазначає, який же результат цього перегляду вважає законним і обґрунтованим, не зазначає конкретні обставини і не надає докази чи їх перелік на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для перегляду оскільки в основу рішення суду про перегляд вироку суду, який набрав законної сили, не достатньо посилання заявника на неналежний доказ не завірену жодним чином копію заяви особи, яка стверджує що є свідком кримінального провадження, і особа якої не підтверджена жодним документом; крім того, заява адвоката не містить волі заявника про те, чи бажає він та його підзахисний особисто брати участь в розгляді судом своєї заяви, адже не зазначає це в тексті своєї заяви у супереч ч.3ст.427 КПК України.

Так, суд не має права самостійно збирати докази на підтвердження обставин, зазначених у будь-якій заяві учасника кримінального провадження, оскільки збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому КПК України адже, згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суб`єктами доказування у кримінальному провадженні не є суд, а наступні особи: службові особи правоохоронних органів, які зобов`язані висувати версії, збирати, перевіряти, оцінювати й використовувати докази: слідчий, керівник органу досудового розслідування, оперативні й інші підрозділи правоохоронних органів, прокурор відповідно до наданої компетенції; зацікавлені особи учасники кримінального провадження, які мають право брати участь у доказуванні: підозрюваний, обвинувачений, захисник, їх законний представник, потерпілий та інші суб`єкти, заінтересовані у результатах вирішення кримінального провадження. Ст.42 КПК України декларує право обвинуваченого (його захисника) збирати і подавати докази суду. Зокрема, у ст.93 КПК України, йдеться про те, що підозрюваний, обвинувачений, захисник та потерпілий здійснюють збирання доказів.

Процесуальний порядок збирання доказів сторонами кримінального провадження регламентується також ч.2 статті 84 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, працівник оперативного підрозділу, виявляючи у процесі слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій належну до провадження інформацію (ідеальні чи матеріальні сліди правопорушення) та фіксуючи її у процесуальних актах, - формують процесуальні джерела доказів. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Водночас сторона захисту та потерпілий нарівні зі стороною обвинувачення наділені правом на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів (відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок), отриманих шляхом витребування їх від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб (сторона захисту може витребувати лише копії документів), а також здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ст.93 КПК України). А, відповідно до положень ч.3ст.333 КПК України, в разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд, лише за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. В разі ухвалення такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Отже, ст.333 КПК України надає право стороні кримінального провадження, у тому числі, стороні обвинувачення, звернутись до суду з відповідним клопотанням про надання доручення здійснити слідчу (розшукову дію) під час судового розгляду кримінального провадження.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2ст.91 КПК України). У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість (невинуватість) обвинуваченого у вчиненні цього правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, що вливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру (ч.1ст.91 КПК України). Згідно ст.43 КПК України, виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст.ст.42 і 533-1 цього Кодексу в обсязі, необхідному для його захисту.

Процес доказування, під час якого відбувається відтворення реальної картини події правопорушення, з`ясування її суті (опанування достовірними знаннями про юридично значимі факти), супроводжується ухваленням відповідних процесуальних рішень. Крім цього, він складається з комплексу процесуальних дій і відносин, які можна згрупувати в окремі відносно самостійні елементи: висунення версії (обґрунтоване припущення щодо окремого факту або групи фактів, які мають або можуть мати значення для кримінального провадження і пояснення про походження цих фактів, їх зв`язок між собою та зміст, що слугує цілям встановлення об`єктивної істини). У системі доказування висунення версій найбільш характерне для початкової стадії провадження, пов`язаної з розкриттям правопорушення та викриттям осіб, винних у його вчиненні (у кожному провадженні є щонайменше дві версії); та збирання доказів (діяльність сторін із пошуку та виявлення носіїв доказової інформації стосовно події правопорушення, пов`язаних з нею обставин, вилучення та фіксації (закріплення) цієї інформації, а також вжиття заходів до її збереження відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Докази можуть бути: залежно від відношення до предмета доказування: прямі (безпосередньо вказують на саму кримінально-правову дію, час, місце, спосіб її вчинення, на того, хто її вчинив, і на особу потерпілого); побічні (непрямі) (вказують на обставини, із яких можна зробити висновок про інші факти, що встановлюються у кримінальному провадженні); за джерелом формування: первинні (наприклад, показання свідка, який був очевидцем вчинення кримінального правопорушення, оригінал документа); похідні (наприклад, копії документів, виготовлені на місці події, відбитки слідів тощо);

стосовно предмета обвинувачення: обвинувальні (докази, які вказують на обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення певною особою або обтяжують її покарання); виправдувальні (докази, що спростовують вчинення кримінального правопорушення певною особою або пом`якшують її покарання); та за процесуальною формою: показання; речові докази; документи; висновки експертів.

Перевірка доказів судом (здійснюється шляхом їх аналізу, зіставлення з іншими доказами які, до речі, не зазначені у заяві захисника, проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій з метою пошуку нових доказів, підтвердження або спростування раніше зібраних доказів); а оцінка доказів (здійснювана в логічних формах розумова діяльність суб`єктів кримінального процесу, які за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюються судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст.94 КПК України).

Крім того, ознайомившись з вищевказаною заявою захисника засудженого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд не вбачає клопотання про поновлення строку, пропущеного заявником для звернення до суду з такою заявою.

Так, згідно ст.460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення будь-якої інстанції.

Крім того, відповідно до ч.1ст.461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, а, п.п.3,4,5,5-2,6ч.2 статті 462 КПК України, заява має містити вимоги щодо підстав та мети ухвалення судом нового вироку після перегляду вищевказаного, що набрало законної сили; посилання на конкретні обставини, визначені Законом, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час судового розгляду; обґрунтування вимоги про перегляд рішення з посиланням на конкретні обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог до суду.

Однак заява, по-перше, не містить відомостей щодо ухвалення оскаржуваного Заявником судового рішення конкретною колегією суддів (оскільки з реєстру судових рішень визначити прізвища суддів неможливо), у зв`язку з чим автоматизованою системою документообігу суду заява була розподілена для розгляду одному судді замість колегії суддів, що, наразі, не має значення до усунення Заявником недоліків заяви.

Тому, для призначення заяви до розгляду, заявнику необхідно додати до своєї заяви копії судових рішень, які оскаржуються або клопотання про їх витребування.

Крім того, Заявнику необхідно викласти суду конкретні і обґрунтовані обставини, на які він посилається як на підставу для перегляду судом трьох вищезазначених судових рішень (вирок суду першої інстанції та ухвали судів апеляційної і касаційної інстанції), що набрали законної сили та були ухвалені за правилами КПК України 1960 року, оскільки Заявник ставить питання про їх перегляд за нововиявленими обставинами, що потягне за собою їх скасування і розгляд справи з самого початку, проте для цього мають бути вагомі і обґрунтовані підстави, викладені докладно з посиланням на докази, оскільки сама по собі копія заяви не підтвердженої відповідними документами особи, яка стверджує, що є свідком і її свідчення мали суттєве значення для ухвалення судом законного, обґрунтованого і справедливого вироку не є достатньою підставою для перегляду остаточного судового рішення, яке набрало законної сили і перевірене судами вищестоящих інстанцій вироку, у даному випадку.

Статтею 369 КПК України визначено, що судове рішення може бути викладене у формі вироку або у формі ухвали суду. Пунктом 24 ч.1 статті 3 КПК України передбачено, що судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

З тексту заяви вбачається, що засудженому було відомо (могло бути відомо) за довго до звернення до суду його захисником з цією Заявою про те, що судом ухвалене рішення, як стверджується у заяві, на підставі неналежних свідчень свідка, що є братом засудженого, адже засуджений неодноразово звертався до суду з заявами про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, проте, в обґрунтування цих заяв не посилався на обставини, що зазначені у даній вищевказаній заяві адвоката ОСОБА_2 , а тому разом з заявою має бути подане клопотання про поновлення відповідного строку згідно вимог ст.462 КПК України.

Положеннями КПК України 1960р., за яким розглядалася сама справа відносно ОСОБА_3 не передбачено перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, але частинами 1,4 і 5 ст.461 чинного КПК України, яким має наразі керуватися і керується суд в даному випадку, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. За наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Однак, у вищевказаній Заяві захисника про перегляд судового рішення не зазначено конкретних обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення заява містить лише посилання на заяву і її копію, яка не може вважатися належним доказом.

Крім того, Заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної п.1 частини 3 ст.459 цього Кодексу протягом 30-ти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України; 2) з підстави, передбаченої п.2 частини 3 ст.459 цього Кодексу, особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного; а 3) з підстави, передбаченої п.3 частини 3 ст.459 цього Кодексу, протягом 30-ти днів з дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили. В разі неможливості ухвалення вироку суду заяву може бути подано протягом тридцяти днів з дня встановлення відповідною ухвалою або постановою суду обставин, передбачених п.3 частини 3 ст.459 цього Кодексу.

Згідно Листа ВССУ від 26.11.2012р. за №1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України» У зв`язку з набранням 20.11.2012р. чинності Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), прийнятим Верховною Радою України 13.04.2012р., з метою недопущення неоднакового застосування та неправильного тлумачення його положень Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу суддів судів першої та апеляційної інстанцій на те, що «Для вирішення питання, за яким процесуальним законом має здійснюватися кримінальне судочинство, визначальною є дата надходження до суду скарг, клопотань, подань, матеріалів кримінальної справи з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також дата набуття чинності діючим КПК України». Для недопущення помилок при здійсненні кримінального судочинства, чіткого розмежування сфери дії процесуального закону ВССУ вважає за доцільне визначити зазначення судами у процесуальних документах при вказівці на норму закону скороченої назви двох кримінально-процесуальних кодексів України чинного та від 1960р., який втратив чинність, відповідно, -"КПК" та "КПК 1960р.". 3. Відповідно до положень п. 9 розд.XI "Перехідні положення" КПК, запобіжні заходи, що були обрані до 19.11.2012р. включно, продовжують свою дію до моменту їх припинення і можуть бути змінені або скасовані, лише в порядку, передбаченому КПК 1960 року. 6. Кримінальні справи, які згідно з реєстраційним штампом надійшли до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до дня набрання чинності КПК, тобто до 19.11.2012р. включно, розглядаються судами першої інстанції відповідно до п.11 розділу XI "Перехідні положення" КПК лише в порядку та у строки, визначені КПК 1960р. без будь-яких обмежень і винятків (у тому числі стосовно складу суду, фіксування судового провадження, тощо). У судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК 1960р., при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК 1960р. Якщо ж у такому провадженні надійшли клопотання стосовно проведення процесуальних дій, прийняття рішень відповідно до КПК (наприклад, щодо зміни обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, затвердження угоди, проведення судового розгляду судом присяжних тощо), суд першої інстанції, керуючись положеннями п.11 розділу XI "Перехідні положення" КПК, а суди апеляційної та касаційної інстанцій пунктами 11 і 15 цього розділу, мають відмовити в їх задоволенні. В разі оскарження судових рішень у таких справах суди апеляційної та касаційної інстанцій і ВС України розглядають їх у порядку, встановленому КПК 1960р. У такому ж порядку продовжується розгляд кримінальної справи й у разі скасування судового рішення судом апеляційної (касаційної) інстанції та повернення її на новий судовий (апеляційний) розгляд. Апеляційні й касаційні скарги, а також заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах ВС України, які до набуття чинності КПК були розглянуті судом першої/апеляційної інстанції, або розгляд яких в суді продовжується, а також у справах, які надійшли до суду першої інстанції до 19.11.2012р. включно, подаються та розглядаються відповідними судами у порядку, встановленому КПК 1960р. Разом з тим, заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20.11.2012р. або пізніше, розглядаються судом у порядку, визначеному гл.34 чинного КПК України.

Таким чином, заява захисника ОСОБА_3 підлягала б розгляду за вимогами чинного КПК України в разі відсутності її недоліків, за наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.456 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. А ст.459 КПК України передбачені підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ст.462 КПК України.

Відповідно до вимог ст.462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами поряд з іншими даними також зазначається: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених / виключних обставин. Згідно положень ст.463 КПК України «1. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, що передбачений ч.3 цієї статті; 2. Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами в разі вчинення суддею злочину, внаслідок якого ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення, подається до суду тієї інстанції, суддею якого він був; 3. Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами в разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом подається до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати».

Щодо подання заяви без дотримання строків, визначених чинним КПК України та клопотання про поновлення пропущеного строку: ст.461ч.1 КПК України визначено, що «Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини».

Так, засуджений про обставини, на які посилається у своїй заяві його захисник покази свідка ОСОБА_4 дізнався ще під час ухвалення вироку Болградським районним судом Одеської області 01.08.2016р., адже, судячи з твердження Заявника адвоката ОСОБА_2 вирок було ухвалено визнати засудженого ОСОБА_3 винуватим, і йому вже на той час були відомі покази свідка його брата ОСОБА_4 , які, на його твердження, не відповідали дійсності; засуджений також був присутнім в залі апеляційного суду під час ухвалення цим судом свого рішення, але до цього часу жодного разу не заявляв про неправдиві свідчення свідка ОСОБА_4 свого брата, які чув в залі судового засідання і не заявляв про їх неправдивість, та у своїх численних скаргах жодного разу не послався на ці свідчення як на неправдиві.

Та, навіть, якщо йому й не було відомо про неправдивість показів цього свідка суду необхідно надати докази того, що йому не було відомо і не могло бути відомо про те, що свідок ОСОБА_4 надав суду неправдиві свідчення, та, якщо з того моменту, як він про це дізнався, пройшло більше, ніж три місяці до заяви має бути додано обґрунтоване і вмотивоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення з доказами того, що свідок .

Проте, наразі навіть не вбачається підстав для поновлення строку звернення до суду, яке, у супереч вимогам ст.117 КПК України, не містить посилання на причини, які судом можуть бути визнані поважними для поновлення строку звернення до суду причини, які заважали заявити засудженому тривалий час повідомити суд про неправдиві свідчення свідка.

Так, положеннями зазначеної ст.117 КПК України визначено, що «Пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена у порядку, передбаченому цим Кодексом. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку».

Таким чином, поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді, суду додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин. У законі обґрунтовано вказується, що основними рисами поновлення процесуального строку є таке: 1) строк має бути пропущеним, тобто не використаним за призначенням; 2) до уваги береться тільки поважна причина пропуску строку; 3) поновлюються ті строки, продовження яких законом не передбачене; 4) є очевидною охоронна роль строку оскарження, оскільки він відповідає інтересам осіб, що мають таке право, тому поновлення строку не може нанести шкоди цим інтересам.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До них належать: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи в місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють учинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження поданням відповідних документів або їх копій.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку заявляється учасником кримінального провадження у письмовій формі та має містити наведення обставин, які унеможливили вчинення процесуальної дії у встановлений законом, прокурором, слідчим суддею, судом процесуальний строк. Оскільки строк подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку залежить від причин його пропуску, заінтересована особа може заявити таке клопотання слідчому судді, суду одразу після усунення причин, які перешкоджали виконанню процесуальної дії у встановлений законом строк. За загальним правилом, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку подається одночасно з виконанням учасником кримінального провадження процесуальної дії, строк виконання якої був пропущений. Неподання такого клопотання тягне за собою правові наслідки, аналогічні наслідкам відмови у поновленні процесуального строку.

Таким чином, ознайомившись з вищезазначеною заявою захисника засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам чинного законодавства з мотивів, викладених вище.

Так, заява про перегляд трьох рішень суду за нововиявленими та виключними обставинами подана без дотримання строку, до неї не додано клопотання про поновлення пропущеного строку, текст заяви не містить причин, з яких ці строки заявником були пропущені, і чим це підтверджується.

Крім того, сама заява не містить відомостей, визначених ст.463 КПК України, а саме, відомості про конкретну помилку, допущену судом першої інстанції внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого ч.3 цієї статті а також належних доказів існування виключних обставин: встановлені судовим рішенням вчинення суддею злочину, внаслідок якого ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення, або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Як зазначено вище, згідно ч. 3ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, застосовуються правила ч.3ст.429 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишається без руху, а в разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, повертається заявнику.

Враховуючи вищевикладене, заява адвоката ОСОБА_2 захисника засудженого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення вищевказаного вироку суду за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без руху, а для усунення її недоліків Заявнику необхідно надати строк, визначений чинним законодавством 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Крім того, Заявник має врахувати, що ті обставини, на які він посилається у заяві, були відомі та мали бути відомі засудженому під час розгляду справи судом першої інстанції при ухваленні вироку, який просить переглянути заявник, але засуджений жодного разу не посилався на таку обставину у своїх скаргах під час перегляду вироку як судом апеляційної, так і касаційної інстанції, так і у своїх скаргах, з якими він неодноразово звертався до судів всіх інстанцій бажаючи скасування вироку.

В обґрунтування своїх вимог заявник захисник засудженого стверджує, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі неправдивих свідчень свідка, однак для об`єктивності не наводить жодного порівняння, яким саме чином ці свідчення суперечать іншим доказам, на яких гуртуються рішення судів трьох інстанцій та не наводить докази, які підтверджують покази свідчення, які, на його твердження, не відповідали фактичним обставинам кримінального провадження і в якій частині які були добуті з порушенням вимог кримінально-процесуального Закону, і про які засуджений не знав та не міг дізнатися і не заявляв ані при апеляційному перегляді вироку, ані під час касаційного перегляду справи що може, з точки зору кримінального процесуального Закону та об`єктивності розцінено судом як підставу для визнання заяви свідка гр. ОСОБА_4 нововиявленими обставинами, що можуть бути визнані судом підставою для перегляду вищевказаного судового рішення вироку, що було перевірено судами апеляційної і касаційної інстанції і набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.91,92,95,96,427,429,459,462,464 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву адвоката ОСОБА_2 захисника засудженого ОСОБА_3 від 20.09.2024р. про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Надати Заявнику адвокату ОСОБА_2 строк для усунення недоліків вищевказаної заяви 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Роз`яснити Заявнику, що в разі неусунення ним недоліків заяви у встановлений судом строк, його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде йому повернута, що не перешкоджатиме зверненню з нею до суду повторно в разі усунення недоліків, визначених даною ухвалою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1