Справа № 496/829/19
Провадження № 1-кп/496/138/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця: АДРЕСА_1 , з повною середню освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого за вироком від 20.06.2022 року Біляївського районного суду Одеської області за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробування на 3 роки,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , наприкінці листопада 2018 року в період часу з 13.00 годин по 14.00 годин, більш точний час не встановлений, перебуваючи за адресою в АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно проник через незачинені ворота до території двору, будинку АДРЕСА_1 . Знаходячись на вищевказаній території, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, викрав три садові скульптури у виді гномів з бетону, які належать ОСОБА_5 . Далі, реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 виніс три скульптури у виді гномів на вулицю, тим самим заволодів майном ОСОБА_5 та розпорядився їм на власний розсуд спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2720, 01 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному у проникненні до іншого приміщення чи сховища.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий в момент вчинення інкримінованого злочину, позицію потерпілого який не має до нього жодних претензій, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно положень ч. 4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

Суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції статті 185 ч.3 КК України. При цьому суд вважає слід застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, так як злочини вчинено до постановлення вироку від 20.06.2022 року, який набув законної сили, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання згідно вироку Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі зі застосування ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання про судові витрати вирішується судом відповідно до вимог ст. 124 КПК України і підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому, суд вважає недоцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 100,124,174,371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання поглинання даного менш суворого покарання більш суворим за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2022 року та встановити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати по справі у загальному розмірі 1716 грн. за проведення експертизи.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 16.01.2019 року по справі № 496/115/19 (провадження № 1-кс/496/96/19)

Речові докази по справі три бетоні статуї у виді гномів залишити за належністю ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1