Справа №212/8407/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001093 від 23 липня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні маючого неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 липні 2024 року, приблизно з 16-30 годині, обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували у гостях у своїх знайомих ОСОБА_8 та його цивільної дружини ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де всі разом в приміщенні ОСОБА_10 спілкувалися та проводили вільний час.

В цей же день, 17 липня 2024 року , приблизно в 22.00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , поклав свій мобільний телефон в приміщенні ОСОБА_10 вказаної квартири, де залишилася сама ОСОБА_7 , а він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли на короткий час до сусідньої кімнати.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 короткий проміжок втратив з поля зору свій мобільний телефон, та повернувшись в ОСОБА_10 , не знайшовши свій мобільний телефон став звинувачувати потерпілу ОСОБА_7 , в тому, що начебто саме вона викрала його мобільний телефон, та між ними з приводу зазначених обставин виник словесний конфлікт, в ході якого вони почали з?ясовувати стосунки між собою.

В цей же день, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту під приводом викрадення мобільного у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї.

Після чого, 17 липня 2024 приблизно о 22.10 годині обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні ОСОБА_10 вище вказаної квартири, діючи з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , з мотивів гострої неприязні до неї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на заподіяння ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень, не переслідуючи за мету спричинити їй смерті, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 яка сиділа на дивані, та завдав своїми руками множинні, хаотичні удари в обличчя та тулубу, нижні та верхні кінцівки ОСОБА_7 , в результаті чого від завданих ударів ОСОБА_7 впала на спину назад, на диван на якому вона сиділа.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію раптово виниклого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , взяв дерев?яну милицю (ціпок), який стояв поруч з диваном, у вітальні, та тримаючи його в своїх руках завдав ним не менше двох ударів зверху в низ в ділянку голови потерпілої ОСОБА_7 , яка перебувала в положенні напівлежачи, спричинивши останній удари в область волосистої ділянки голови, не переслідуючи за мету спричинити їй смерті, спричинивши своїми діями тілесні ушкодження.

Одразу ж протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 припинив ОСОБА_8 який перебував з ними в одній кімнаті.

В подальшому потерпілу ОСОБА_7 було госпіталізовано до КП Криворізька міська лікарня № 2 КМР, де від отриманих тілесних ушкоджень, 23 липня 2024 року ОСОБА_7 померла.

Таким чином, в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , спрямованих на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, останній заподіяно смерть.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , спрямованих на спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 1610 від 22 серпня 2024 року, спричинено тілесні ушкодження в області голови, які відносяться до комплексу закритої черепно-мозкової травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером у живих осіб виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді синців тулубу та кінцівок, за своїм характером у живих осіб виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких що мають незначні скороминучі наслідки. Причиною смерті ОСОБА_7 являється: закрита черепно-лицьова травма, яка супроводжувалася двобічним переломом нижньої щелепи та ускладнилася набряком головного мозку, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, морфологічними змінами з боку внутрішніх органів, даними додаткових методів дослідження, а саме три синці голови, повний відкритий перелом нижньої щелепи 4-го 5-го зубів та 6-7 зубів, крововиливи у м?які покривні тканини голови, крововиливи під оболонки, речовини та шлуночки головного мозку, які перебувають у причинному зв?язку із настанням смерті.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 26 серпня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років.

Потерпілим ОСОБА_12 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також наполягала на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який звертався до лікаря нарколога за медичною допомогою з 27 жовтня 2018 року з приводу психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-24/32026-Д від 14 серпня 2024 року у розмірі 3029,12 грн.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 серпня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 24 липня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 3029 гривень 12 копійок.

Речові докази: дерев?яну милицю (ціпок) зі слідами пошкодження, футболку білого кольору з чорними смужками зі слідами нашарування речовини бурого кольору схожого на кров, простирадло світло-зеленого кольору зі слідами нашарування речовини бурого кольору схожого на кров, підковдру світло-зеленого кольору з малюнком кактусів та їжаків зі слідами нашарування речовини бурого кольору схожого на кров, наволочку білого кольору з малюнком кактусів та їжаків зі слідами нашарування речовини бурого кольору схожого на кров, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 1005/4198) - знищити, зразки крові обвинуваченого ОСОБА_4 , дактилоскопічну картку обвинуваченого ОСОБА_4 , СD-диск з звукозаписом телефонного повідомлення на лінію 103, DVD-диск з відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, копію картки виклику ШМД залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1