Справа № 127/1030/24
Провадження № 1-кп/127/22/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 05 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне, Тиврівського району, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 13.10.2023, близько 20:13 год., перебував на АЗС «АМІК» за адресою м. Вінниця, вул. Київська, 180, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану оголошеного в Україні, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, маючи при собі паливну карту яка належить ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія», шляхом вільного доступу здійснив купівлю дизельного пального у кількості 352,68 літрів на суму 18018,42 грн. та 78,14 літрів на суму 3992,17 гривень.

Після цього ОСОБА_4 , розрахувавшись за вказану кількість пального паливною картою ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія», залишив приміщення АЗС «АМІК» та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія» майнового збитку на загальну суму 22010,59 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 13.10.2023, близько 21:23 год., перебував на АЗС «АМІК» що розташовується у с. Стрижавка, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, діючи в умовах воєнного стану оголошеного в Україні, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, маючи при собі паливну карту яка належить ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія», шляхом вільного доступу здійснив купівлю дизельного пального у кількості 80,01 літрів на суму 4087,71 грн. та 50 літрів на суму 2554,50 грн.

Після цього ОСОБА_4 , розрахувавшись за вказану кількість пального паливною картою ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія», залишив приміщення АЗС «АМІК» та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія» майнового збитку на загальну суму 6642,21 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому діяннях визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують ОСОБА_4 , оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що дійсно 13.10.2023, близько 20 год., а також о 21 год., після звільнення з АЗС «АМІК», проте маючи при собі паливну карту, яка належить ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія», шляхом вільного доступу здійснив купівлю дизельного пального на загальну суму 28652,80 грн.

Про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється. В добровільному порядку відшкодував ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія» завдані кримінальним правопорушенням збитки. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має. А тому, просив суд суворо останнього не карати та призначити покарання не пов`язане з реальним відбуттям призначеного покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, представника потерпілого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: - ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; - ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», вих. №3904 від 23.11.2023, ОСОБА_4 під диспансерним наркологічним спостереженням у вказаному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «ВОПНЛ ім. Ющенка», вих. №29/9077 від 27.11.2023, ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.

З вимоги про судимість від 23.11.2023 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся; активно сприяв розкритті кримінального правопорушення; добровільно відшкодував завдані збитки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав в чому щирого каяття, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодував завданні збитки. Відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 : раніше не судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільного відшкодування завданого збитку є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-374 КПК України, ст.ст. 65-67, 185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 26.07.2024.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- відеозаписи які знаходяться на оптичних носіях інформації у кількості 2 шт., CD + R, 700 mb, 80 min, 52х, білого кольору, із фотозображеннями з приміщення АЗС «АМІК» що розташовуються у м. Вінниця та смт. Стрижавка, які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- паливну карту мережі АЗС «АМІК» Energy 0024720, зеленого кольору, яку поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю ТОВ «Вінницька Нафто-Транспортна Компанія».

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: