Справа № 453/1414/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1041/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 21.08.2024, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 21.08.2024, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000213 від 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проходження військової служби місцем розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) строком на 2 місяці, до 20 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися до місця розташування військової частини НОМЕР_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 20.10.2024 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не залишати місце розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, а також у випадку виникнення загрози життю і здоров`ю підозрюваного;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першим викликом;

- утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено в межах строку досудового розслідування до 20 .10.2024 року включно.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Слідчий суддя своє рішення мотивувала тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаному ризику. Зокрема, в судовому засіданні слідчий та прокурор посилалися на неможливість запобігти зазначеному вище ризику шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваному відомо населений пункт, в якому мешкає один з потерпілих, а інші можуть там перебувати. Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим та прокурором не доведено в судовому засіданні того, що вказаному ризику не здатний запобігти такий запобіжний захід, як домашній арешт за місцем проходження військової служби місцем розташування військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, на думку слідчого судді, прокурором та слідчим не обґрунтовано неможливості більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту за місцем проходження військової служби місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , про застосування якого просить сторона захисту, запобігти зазначеному в клопотанні ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду. Аналогічного висновку слідчий суддя дійшов і щодо зазначеного слідчим і прокурором ризику іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на наявність якого посилаються слідчий та прокурор, то слідчий суддя дійшов висновку, що існування такого ризику слідчим та прокурором не доведено. При цьому, слідчий суддя бере до уваги службову характеристику на ОСОБА_7 , підписану безпосереднім командиром підозрюваного та командиром військової частини, з якої вбачається безпосередня участь ОСОБА_7 у захисті та звільненні Запорізької, Донецької, Миколаївської та Херсонської областей, його нагородження заохочувальною відзнакою Управління державної охорони України «Вогнепальна зброя», дотримання ним статутного порядку, відсутність фактів притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності. Відсутність притягнень до кримінальної чи адміністративної відповідальності, так само як і порушень військової дисципліни, ОСОБА_7 підтверджується і листом-відповіддю командира військової частини НОМЕР_1 від 20 серпня 2024 року № 633/3724. Крім того, захисником до матеріалів справи долучено ряд письмових доказів на підтвердження кваліфікації підозрюваного та доказів на підтвердження нагороджень та відзнак ОСОБА_7 за бойову майстерність, професіоналізм, вагомий особистий внесок у захист державного суверенітету та територіальної цілісності держави та сумлінну службу. Слідчий суддя також звертає на позицію підозрюваного, висловлену в судовому засіданні щодо готовності нести покарання за вчинене.

Зокрема, при розгляді встановлено, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, з вищою освітою, має високий рівень професійної підготовки, виконує завдання із захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України, позитивно характеризується за місцем проходження служби, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, військову дисципліну не порушує, неодноразово нагороджений державними відзнаками.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які б обумовлювали застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу і яким би не здатні були запобігти більш м`які запобіжні заходи.

На дану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; прийняти нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу прокурора та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на 60 днів, в межах строку досудового розслідування з утриманням в ДУ «Львівська УВП №19», без визначення розміру застави. Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою, невмотивованою, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з формальних підстав.

Ризики зазначені слідчими на думку прокурора є обґрунтованими ОСОБА_7 знаючи, що за вчинений злочин може бути покарання у виді позбавлення волі до 7 років може покинути місце служби та переховуватися в правоохоронних органів; перешкодити проведенню експертизи, незаконно впливати на свідків, потерпілих, схиляти їх до зміни показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані всі обставини справи та практику ЄСПЛ. У відповідності до ч.3 ст. 181 КПК України передбачено, що ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого та не передбачено, що домашній арешт може виконуватися за місцем проходження військової служби, а командир військової частини має виконувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Апелянт наголошує на віддаленості місця запобіжного заходу від органу досудового розслідування, який знаходиться у Стрийському районі Львівської області, відтак за першою вимогою слідчого, прокурора, суду підозрюваний не зможе прибувати вчасно, відповідно ухвала не буде виконуватися. Відповідно слідчий суддя прийшла до хибного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 серпня 2024 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в с. Орявчик, Стрийського району, Львівської області на автостоянці, поблизу приміщення резиденції «Горицвіт», що по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період дії в Україні правового режиму воєнного стану, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень нагородну зброю, пістолет марки «Glock 17» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_2 , споряджений бойовими патронами, та з метою умисного вчинення хуліганських дій вийняв із свого рюкзака вищевказаний пістолет та реалізовуючи свій умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують охорону правопорядку в умовах воєнного стану на ґрунті конфлікту із потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 навів зброю у бік потерпілих натиснув на спусковий гачок пістолета здійснивши постріли у їхню сторону в кількості 11 раз, після чого був затриманий працівниками поліції ВнП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Таким чином, в діях ОСОБА_7 наявні всі підстави для обґрунтованої підозри його у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування адвоката ОСОБА_8 , підтримане підозрюваним ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до матеріалів клопотання 20.08.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадженні № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.08.2024 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано працівниками відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівські області, в порядку п. 2 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

20.08.2024 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_13 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того слідчий суддя, на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, зазначив про наступне.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаному ризику. Зокрема, в судовому засіданні слідчий та прокурор посилалися на неможливість запобігти зазначеному вище ризику шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваному відомо населений пункт, в якому мешкає один з потерпілих, а інші можуть там перебувати. Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим та прокурором не доведено в судовому засіданні того, що вказаному ризику не здатний запобігти такий запобіжний захід, як домашній арешт за місцем проходження військової служби місцем розташування військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, на думку слідчого судді, прокурором та слідчим не обґрунтовано неможливості більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту за місцем проходження військової служби місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , про застосування якого просить сторона захисту, запобігти зазначеному в клопотанні ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду. Аналогічного висновку слідчий суддя дійшов і щодо зазначеного слідчим і прокурором ризику іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на наявність якого посилаються слідчий та прокурор, то слідчий суддя дійшов висновку, що існування такого ризику слідчим та прокурором не доведено. При цьому, слідчий суддя бере до уваги службову характеристику на ОСОБА_7 , підписану командиром підозрюваного та командиром військової частини, з якої вбачається безпосередня участь ОСОБА_7 у захисті та звільненні Запорізької, Донецької, Миколаївської та Херсонської областей, його нагородження заохочувальною відзнакою Управління державної охорони України «Вогнепальна зброя», дотримання ним статутного порядку, відсутність фактів притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності. Відсутність притягнень до кримінальної чи адміністративної відповідальності, так само як і порушень військової дисципліни, ОСОБА_7 підтверджується і листом-відповіддю командира військової частини НОМЕР_1 від 20 серпня 2024 року № 633/3724. Крім того, захисником до матеріалів справи долучено ряд письмових доказів на підтвердження кваліфікації підозрюваного та доказів на підтвердження нагороджень та відзнак ОСОБА_7 за бойову майстерність, професіоналізм, вагомий особистий внесок у захист державного суверенітету та територіальної цілісності держави та сумлінну службу. Слідчий суддя також звернув увагу на позицію підозрюваного, висловлену в судовому засіданні щодо готовності нести покарання за вчинене.

В суд апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 прибув за викликом суду без будь-яких перешкод.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на віддаленість органу досудового розслідування від місця відбування домашнього арешту підозрюваний не може бути безумовною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покликання апелянта на те, що чинним КПК не передбачено, що домашній арешт не може виконуватися за місцем проходження військової служби, є необгрунтованим, оскільки військовослужбовці, в багатьох випадках, місцем проживання мають адресу військової частини і в ухвалі слідчий суддя зазначив про можливість працівників органів внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного навідатись до місця розташування військової частини НОМЕР_1 .

Відтак органи досудового розслідування не обмежені в доступі до місця проживання військовослужбовця підозрюваного ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Апеляційні вимоги сторони обвинувачення не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 21.08.2024, по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: