Справа №:755/1918/19
Провадження №: 1-в/755/349/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугрес, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , дачний кооператив «Русанівські сади», засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

встановив:

Начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , який засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Подання мотивоване тим, що вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 05.03.2019 року, визнано винуватим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Покарання у виді позбавлення волі та штрафу мають виконуватися самостійно.

Вирок набрав законної сили 09.04.2019 року.

До Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області вирок був направлений на виконання 16.04.2019 року, та прийнято до виконання 23.04.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 1 п.1 ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки, та до закінчення строку виконання вироку засуджений не вчинив нового злочину.

Відповідно до інформації УІАП ГУНП у м. Києві № 2505 від 03.05.2024 року фактів вчинення кримінального правопорушення не виявлено.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник «Центру пробації» та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши подання, приходить до наступних висновків.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

З Довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві № 2505 від 03 травня 2024 року вбачається, що засуджений ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом, який ухвалив вирок за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частинами 3, 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2019 року - задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого 05.03.2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок звільнити у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: