Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/365/23
Провадження № 1-кп/542/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000014 від 17.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Морози, Кобеляцького району, Полтавської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

-15.06.2022 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за таких обставин.

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

16 січня 2023 року близько 10 години до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобілі марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_6 , який, відчинивши багажне відділення автомобіля, зайшов до житлового будинку, щоб забрати свої речі. У цей час у ОСОБА_3 , яка проживає за вказаною адресою, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що багажне відділення автомобіля відчинене, ОСОБА_3 підійшла до нього, де побачила бензопилу марки «KRAISSMAN' KS52CC» чорного кольору із зеленими наліпками, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власника та інших сторонніх осіб, ОСОБА_3 із відчиненого багажного відділення вказаного автомобіля, шляхом вільного доступу таємно викрала бензопилу марки «KRAISSMAN' KS52CC», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/2947-ТВ від 16.02.2023 становить 2133,13 гривень.

Викраденою бензопилою ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисником заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_3 діяння, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року змінено вартість викраденого майна, яка необхідна для визначення правопорушення як кримінально караного, а розмір викраденого майна, який ставиться обвинуваченій у провину складає 2133,13 гривень, не утворює складу кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, тому просить провадження закрити.

Обвинувачена клопотання захисника підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти закриття кримінального провадження в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечував щодо задоволення заявленого захисником клопотання, вказавши що наявні всі підстави для закриття провадження за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 166-167, 168-169, 172-173, 174-175, 184-185, 193-194). Надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 20).

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши його матеріали, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП.

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Так, згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684 грн.

Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2023, становить 1342,00 грн.

Таким чином, викрадення чужого майна у 2023 році вартістю до 2684 грн включно є адміністративним правопорушенням.

В даному випадку ОСОБА_3 обвинувачується за ч.4 ст.185 КК України у вчиненні 16 січня 2023 року таємного викрадення чужого майна (крадіжці) на суму 2133,13 грн, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вартість викраденого майна: бензопили марки «KRAISSMAN' KS52CC» в розмірі 2133,13 грн визначена відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/2394-ТВ (а.с. 78-83).

Отже вбачаєься, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 16.01.2023 викрадення чужого майна на суму 2133 грн 13 коп., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В даному випадку Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Та зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищує 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

Відповідно до п. 4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у вичненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а остання не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо неї у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд доходить висновку про необхідність закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно імперативних приписів закріплених у ч. 1 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалі.

Згідно п.3 ч.1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

З огляду на вищевказане, враховуючи, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченої підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/2947-ТВ від 16.02.2023 у розмірі 755,12 грн підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного та керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за №0000014 від 17.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/2947-ТВ від 16.02.2023 у розмірі 755,12 грн (сімсот п`ятдесят п`ять грн дванадцять коп).

Скасувати арешт з бензопили марки «KRAISSMAN KS52CC» чорного кольору із зеленими наліпками, який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.02.2023.

Речові докази: бензопилу марки «KRAISSMAN KS52CC» чорного кольору із зеленими наліпками, яка передана до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція №2332 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1