Справа № 721/530/24
Провадження 1-кп/721/70/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

за участю секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжних заходів у кримінальному провадженні, внесеному 07.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 за ч. 4 ст. 296 КК України у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні звернувся із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт або встановлення альтернативного запобіжного заходу у виді застави в помірному розмірі. Встановити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим, а саме ОСОБА_6 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: носити електронний браслет.

Клопотання мотивоване тим, що на дай час існують підстави для зміни запобіжного заходу, а саме стороною обвинувачення не підтверджено належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, впливати на свідків та перешкоджати розгляду кримінального провадження. Тривалий час перебувають під вартою усвідомили неправомірність своїх дій і розуміють наслідки їх вчинення повторно, їх поведінка під вартою задовільна, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також відпав ризик того, що обвинувачені будуть здійснювати вплив на свідків. Також зазначив, що син обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері обвинуваченого, і з початком навчального року останній, через похилий вік, не під силу займатися сином обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати та не змінилися з часу останнього продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні потерпілий та його представник заперечували щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, суд прийшов до наступного.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 30.07.2024 року продовжено строк дії обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обвинувачуються в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Досліджуючи письмове клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу суд приходить до висновку, що з часу застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися підстави для зміни такого запобіжного заходу.

Так, виходячи зі змісту клопотання, сторона захисту посилається на те, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, усвідомили неправомірність своїх дій і розуміють наслідки їх повторного вчинення, їхня поведінка під вартою задовільна на підтвердження чого надав копії характеристик обвинувачених, виданих ДУ ""Чернівецький слідчий ізолятор". При цьому, не можуть бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка обвинувачених, яка фактично забезпечуються саме мірою та обмеженнями запобіжного заходу. Також сам по собі факт тривале перебування під вартою не може бути єдиною підставою для зміни запобіжного заходу. Дійсно з моменту застосування вказаного запобіжного заходу минуло шість місяців, що є тривалим часом обмеження свободи обвинувачених, однак це викликане із наявністю відповідних ризиків. Щодо перебування сина обвинуваченого ОСОБА_4 на утриманні матері обвинуваченого, яка через похилий вік не має змоги належним чином піклуватися про онука суд зазначає, що відповідно до норм Сімейного кодексу України, саме на батьків покладено обов`язок щодо виховання та розвитку дитини. З клопотання не вбачається, що мати дітей позбавлена батьківських прав чи через інші обставини звільнена від виконання батьківського піклування, а відтак клопотання захисника у цій частині теж не ґрунтується на законі. Щодо відсутності ризиків впливу на свідків, суд зазначає, що на час розгляду вказаного клопотання свідки допитані, однак не виключено під час з`ясування обставин справи можливості повторного виклику свідків чи їх перехресного допиту. Між тим суд зазначає, що серед ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено також - незаконний вплив на потерпілих. Спростування вказаного ризику, про який було зазначено в ухвалі суду від 30.07.2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні з огляду на продовження погрозливих висловлювань обвинувачених у сторону потерпілих, а відтак, вказаний ризик продовжує існувати і на час розгляду даного клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні захисника обвинувачених не вказано та у судовому засіданні не доведено.

Таким чином, врахувавши обставини цього кримінального провадження, відомості про обвинувачених, суд приходить до висновку, що ризики, заявлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились, а тому існує вірогідність того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що обставини, на які посилається захисник в клопотанні, не нівелюють доведених ризиків та не можуть бути достатніми стримуючими факторами у співвідношенні з тяжкістю та характером інкримінованого обвинуваченим злочину, ймовірним покаранням за санкцією ч. 4 ст. 296 КК України та іншими даними про обвинувачених.

Враховуючи, що стороною захисту не наведено обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 331, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні внесеному 07.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 залишити без задоволення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченим та захиснику.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.09.2024 року о 14 год.

Суддя ОСОБА_10