ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000108 від 12.07.2024, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Оршівці Чернівецького району Чернівецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючої, одруженої, раніше судимої: - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.07.2024 року за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та за його вчинення призначено їй покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, обвинувачена ОСОБА_6 12.07.2024 близько 06:30 год перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптового конфлікту із чоловіком ОСОБА_8 , під час якого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, нанесла йому два удари дерев`яною палицею в ділянку голови праворуч та ліворуч.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , тримаючи в руках дерев`яну палицю, завдала ОСОБА_8 , який знаходився у лежачому горизонтальному

ЄУНСС: 718/2523/24 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/338/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

положенні на поверхні землі, декілька ударів в ділянку правої, лівої лопатки, в ділянку ребер ліворуч та живота праворуч.

У результаті таких дій у потерпілого ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців: по задній поверхні лівого плечового суглобу; в ділянці лівої лопатки продовгуватої форми; в ділянці правої лопатки; по лопатковій лінії на рівні 9-10-го ребер зліва; по передній черевній стінці дещо справа, забійних ран: в тім`яній ділянці зліва; тім?яно-потиличній ділянці справа, які відповідно до висновку експерта № 496 екс від 12.07.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок прокурор Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що вона не заперечуючи правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , доведеності її вини у скоєнні кримінального проступку, просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді 200 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Кіцманського районного суду від 05.07.2024 року призначити остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до обвинуваченої положення ст. 71 КК України.

Зазначала, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій не врахував, що остання не відбула покарання, призначене їй вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.07.2024 року.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явився та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, у ній зазначених, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченій і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувальний акт розглядався судом у спрощеному провадженні, а тому апеляційний суд не наводить доводів щодо правильності вироку в частині доведеності винуватості та кваліфікації діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ст. 71 КК України, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Вимогами ч. 1 ст. 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

Судовою колегією із матеріалів даного кримінального провадження було встановлено, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , в порушення вищевказаних вимог закону, не врахував, що остання не відбула покарання призначене їй вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.07.2024 р. у виді 150 годин громадських робіт.

Із матеріалів провадження, зокрема, із відповіді на лист № 52/4-1262ВИХ-24 від 02.10.2024 року, колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.07.2024 року за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт, згідно табелю виходу на роботу № 765 від 30.09.2024 р. відбула 84 години громадських робіт.

Невідбутий строк покарання складає 66 годин громадських робіт.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, вирок суду в частині призначення покарання скасувати відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, оскільки суд не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню та постановити новий вирок відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком проти життя та здоров`я особи, особу винної, яка раніше судима, одружена, згідно довідки № 364 від 17.07.2024 року КНП «КІЦМАНСЬКА БЛІЛ» ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває (а. к. п. 38), згідно довідки № 209 від 17.07.2024 р. КНП «КБЛІЛ» ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває (а. к. п. 39), її негативну характеристику за місцем проживання, її вік, та спосіб її життя.

Обставинами, які згідно вимог ст. 66 КК України пом`якшують обвинуваченій покарання, колегією суддів визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка згідно вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, колегією суддів встановлено вчинення кримінального проступку щодо подружжя.

Вказані обставини, в тому числі ступінь фактичної тяжкості вчиненого проступку та обставини його скоєння, поведінка обвинуваченої до і після вчинення проступку, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченої, судова колегія вважає, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, колегія суддів вважає за необхідне шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Кіцманського районного суду від 05.07.2024 року призначити остаточне покарання у виді 210 годин громадських робіт.

Вказане узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) у яких Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

За таких підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду в частині призначеного покарання, скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Кіцманського районного суду від 05.07.2024 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 210 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3