УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/13758/24

Провадження № 1-кс/712/5994/24

21 листопада 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві про закриття кримінального провадження , -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві про закриття кримінального провадження від 03.10.2024 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 (далі Слідчий ДБР), здійснював розслідування кримінального провадження № 0000214 від 06.06.2023 за його заявою. Відтак, в даному проваджені у нього є статус заявника, а також і потерпілого (діяннями правопорушників йому було спричинено майнову та моральну шкоду, відтак. Він і не був допитаний взагалі ні в якому статусі. Постановою від 31.05.2024 року вказане кримінальне провадження закрито. 26.06.2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси вказану постанову скасовано, як незаконну. 04.09.2024 року слідчим (детективом) винесено постанову про відмову у визнані його потерпілим. 07.11.2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси вказану постанову скасовано, як незаконну. У повному тексті вказаної ухвали вказано, зокрема, наступне. «……Постановою слідчого від 03.10.2024 дане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_5 складів вказаних кримінальних правопорушень….» Заявник вважає, що вказана оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, а тому він сить її скасувати.

Прийняте слідчим рішення щодо підстави закриття кримінального провадження не відповідає встановленим в оскаржуваній постанові обставинам наявності відповідного діяння про яке повідомив заявник, а мотиви і обґрунтування прийнятого рішення не зрозумілі та в цілому суперечать висновкам, щодо подій та ознак кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування, чи наявності/відсутності інших кримінальних правопорушень. Зокрема: - заявник опитаний не був; - суддя ОСОБА_5 допитаний не був; - ОСОБА_6 , арбітражний керуючий ОСОБА_7 , ОСОБА_8 допитані не були; - матеріали справи про банкрутство не вивчались; - обставини викрадення майна не з`ясовувались; - доводи заявника про те, що ТД СВАН використовувався, як конвертаційний центр для фінансування диверсійної діяльності служби свр рф повністю проігноровано.

Потерпілому вручається пам`ятка про права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Просить суд постанову від 03.10.2024 року Слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , кримінальне провадження № 0000214 від 06.06.2023 року, про закриття кримінального провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_5 складів вказаних кримінальних правопорушень скасувати повністю.

Скаржник в судове засідання не з`явився, в скарзі просить розгляд провести без його участі.

Прокурор ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на виконання ухвал слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2023 року, Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року, Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30 квітня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року за № 0000214, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.367 КК України, - задовольнити. Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 31 травня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0003288, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року за № 0000214, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.367 КК України - скасовано.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 04.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України.

03 жовтня 2024 року постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 закрито в рамках кримінального провадження № 0000214 від 06.06.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 367 та ч. 3 ст. 365-2 КК України, в зв`язку з відсутністю в судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_5 складів вказаних кримінальних правопорушень. Змінено у Єдиному реєстрі досудових розслідувань фабулу кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 365-2, виключивши з неї відомості щодо судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_5 . Відомості про прийняте рішення невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 у місті Черкаси.

07 жовтня 2024 року постановою прокурора Черкаської обласної прокуратури підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000214 від 06.06.2023 визначено за слідчим Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.11.2024р. скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 04.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що постанова про відмову у визнанні заявника потерпілим є не вмотивованою та передчасною, оскільки викладені слідчим в постанові мотиви відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не зібрано достатніх доказів для визнання особи потерпілим.

Заявником у скарзі наголошується, серед іншого, на не забезпеченні реалізації ним прав потерпілого під час здійснення кримінального провадження № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України.

Вказані доводи заявника не можуть бути визнанні необгрунтованими, оскільки постанова про відмову у визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000214 скасована в судовому порядку, відтак підлягає врахуванню, що відповідно до ст.55 КПК України у заявника права і обов`язки потерпілого виникли з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки постанова про відмову у визнанні заявника потерпілим скасована судом та не встановлено забезпеченя його прав потерпілого відповідно до ст.55 КПК України у кримінальному провадженні № 0000214, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження із забезпеченям процесуальних прав заявника і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 03 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000214 від 06.06.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 29 листопада 2024 року