У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Киблярі, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділеннями відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000794.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , розробив злочинну схему, відповідно до якої він надавав поради та вказівки для перетину державного кодону України з Словацькою Республікою, особам призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду, зокрема вказує можливі напрямки руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

В ході виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, ОСОБА_4 підшукав осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, на виконання вказаної схеми, ОСОБА_4 , зв`язався через мобільний додаток «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 » із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та повідомив їм, що якщо вони бажають перетнути державний кордон України, то їм потрібно прибути до міста Ужгород, Закарпатської області. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно та надаючи поради вищевказаним особам через мобільний додаток «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 », зустрічає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ЖД вокзалі в місті Ужгород, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, буд. 9 та після чого заселяє ОСОБА_7 до готелю під назвою «Nautilus», що за адресою: м. Ужгород, вулиця Томчія, буд. 6, а ОСОБА_8 до готелю «Монада», що за адресою: м. Ужгород, вул. Ф. Тихого, 12б. За вказані дії ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_7 про надання грошової винагороди у розмірі 25 000 доларів США, а громадянину ОСОБА_8 про надання грошової винагороди у розмірі 15 000 доларів США.

Після чого, 19 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , на виконання вказаної схеми, діючи умисно, з корисливих мотивів, надавши поради та вказівки повідомив ОСОБА_7 , що він повинен викликати таксі та вибути до готелю «Монада», де його буде очікувати ще одна особа яку звати ОСОБА_10 , яка також має намір здійснити незаконний перетин державного кордону України. Згодом, у вечірній час доби ОСОБА_7 викликав таксі марки «Фольцваген ID», сірого кольору з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 » та попрямував до готелю «Монада». Під`їхавши до входу ОСОБА_7 побачив ОСОБА_8 та підібрав його з собою. Після того, як ОСОБА_8 сів в транспортний засіб, ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_7 через мобільний додаток «Телеграм» геолокацію до вулиці Запорізької, де вони повинні були перетнути державний кордон України. Прибувши до вказаної точки за адресою: м. Ужгород, вул. Запорізька, 40 біля трансформатору, ОСОБА_7 розрахувався з водієм транспортного засобу, після чого за вказівками ОСОБА_11 вони разом з ОСОБА_8 відбули в бік державного кордону України. Під час того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йшли по визначеному маршруту, який їм надав Едуард, то вони помітили загороджувальний паркан з колючого дроту, який вони мали перерізати за допомогою щипців, які були придбали раніше за вказівкою ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було виявлено та затримано працівниками державної прикордонної служби під час спроби безпосереднього перетину державного кордону України на напрямку 311 прикордонного знаку.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому з корисливих мотивів.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Киблярі, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозра якому була оголошена 02 грудня 2024 року о 09 год., 55 хв.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні всіма доказами, а саме:

- протокол допиту та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протокол допиту та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_7 ;

- протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_8 ;

- протокол огляду предмета від 21.10.2024;

- протокол огляду предмета від 22.10.2024;

- протокол огляду предмета від 22.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протокол проведення обшуку від 02.12.2024;

- постанова про визнання речовим доказом від 02.12.2024;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.12.2024 року.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у тяжкому злочині, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строком від семи до дев`яти років.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні .

Враховуючи вищенаведене, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав повністю, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав пояснення свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам): 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протокол допиту та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протокол допиту та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_7 ;

- протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_8 ;

- протокол огляду предмета від 21.10.2024;

- протокол огляду предмета від 22.10.2024;

- протокол огляду предмета від 22.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протокол проведення обшуку від 02.12.2024;

- постанова про визнання речовим доказом від 02.12.2024;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.12.2024 року.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 , у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є визначальною підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному згідно з клопотанням є попередження можливості продовження підозрюваним злочинної діяльності, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно з клопотанням слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та доведення прокурором і слідчим обставин, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме те, що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення, а також враховуючи тяжкість покарання, , та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задоволити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну частину доби, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Киблярі, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту , з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 на строк до 03 лютого 2025 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- не залишати у нічний час доби із 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин фактичне місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали до 03.02.2025 року включно.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1