Справа № 369/9902/24
Провадження № 1-кп/369/1899/24
В И Р О К

іменем України

25.07.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ясинувата Донецької області, маючого неповну середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

28 травня 2024 року, близько 14 години, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви та ціль матеріального збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом зняття запірного пристрою, а саме металевого дроту, яким закручено вхідні двері, проник до складського приміщення зварювального цеху TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки викрав два відрізки труби профільної розміром 40х20х2ммх6м., загальною довжиною 17,5 погонних метрів, вартістю 1355 грн 90 коп., без врахування ПДВ, чим своїми діями спричинив ТОВ «ОМОКС» матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном, розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 28 травня 2024 року перебуваючи в с. Чайки Бучанського району Київської області він зняв з вхідних дверей зварювального цеху дріт, яким було їх закручено та зайшовши у середину даного приміщення він вкрав звідти два відрізки труби, які у подальшому здав на металобрухт за грошові кошти.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_4 раніше судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки; за місцем проживання негативних характеристик немає; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023, до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази:

- 17,5 погонних метрів труби профільної 40х20х2ммх6м - передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ОМОКС» залишити у розпорядженні ТОВ «ОМОКС».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, представником потерпілого та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1