н/п 1-кп/953/1202/24
"27" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 407 КК України,-
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.12.2024р., із визначенням застави в сумі 121 120 грн.
Обвинуваченим заявлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу або зменшення розміру застави, у зв`язку із бажанням продовжити військову службу та скрутним положенням сім`ї.
Захисник підтримала клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.
При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений не має міцних соціальних зав`язків, проживає не за місцем реєстрації, в силу ст. 89 КК України не судимий, у відношенні нього в суді перебуває обвинувальний акт за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185. Ч.4 ст. 185 КК України.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування . Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих тяжких злочинів, з урахуванням його особи , може вдатися до відповідних дій.
З урахуванням наведеного, суд вважає що існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду, який на теперішній час не зменшився.
Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаному ризику, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підстав для зменшення застави, суд не вбачає. Доказів наявності у обвинуваченого сім`ї та скрутного матеріального положення його сім`ї, суду не надано.
З урахуванням наведеного підстав для задоволення клопотання обвинуваченого, суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 159, 163, 201, 206, 331 КПК України, суд, -
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1