Справа № 721/530/24
Провадження № 1-кп/721/70/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 кримінальне провадження внесене 07.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Плоска, Путильського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с. Плоска, Путильського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

УСТАНОВИВ:

07.03.2024 близько 12 год. 20 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи групою осіб спільно із рідним братом ОСОБА_4 , перебуваючи біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в с. Плоска, Вижницького району, Чернівецької області, де працівниками Державної прикордонної служби України здійснюється контрольно-пропускний режим та перевірка транспортних засобів і громадян, які рухаються в напрямку держаного кордону, тобто перебуваючи в громадському місці, з хуліганських мотивів почав ображати потерпілого ОСОБА_5 та інших представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою відносно останнього, чим принизив його честь і гідність. Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, яким є проїжджа частина дороги біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в с. Плоска Вижницького району Чернівецької області, в присутності працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівників поліції, військовослужбовців ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (м. Чернівці) та інших громадян, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проявляючи явну неповагу до суспільства, бажаючи при цьому показати свою явну перевагу над оточуючими, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та зневажливим ставленням до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, безпричинно, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень автомобіля марки «ВАЗ Нива» д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній отримав тілесні ушкодження.

У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, а саме двох господарських сокир нанесли сержанту ОСОБА_5 по одному удару (кожен окремо) металевим обухом (зворотнім не гострим боком сокири) в ділянку плеча та передпліччя, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців: в ділянці надпліччя зліва, по ліктьовій поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах; садна по тильній поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зверхність, з метою самоутвердження та пошкодження майна ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, за допомогою сокир почали наносити (кожен окремо) чисельні удари по кузову та вікнах автомобіля марки «Seat Alhambra» (реєстрація Литовської республіки) н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого розбили три бокових вікна по праву сторону автомобіля та заднє вікно автомобіля при цьому пошкодили кузов зазначеного транспортного засобу, внаслідок чого спричинено збитки в розмірі 49 421,56 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

07.03.2024 близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_4 діючи групою осіб спільно з рідним братом військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в АДРЕСА_1 , де працівниками Державної прикордонної служби України здійснюється контрольно-пропускний режим та перевірка транспортних засобів і громадян, які рухаються в напрямку держаного кордону, тобто перебуваючи в громадському місці, з хуліганських мотивів почав ображати потерпілого ОСОБА_5 та інших представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою відносно останнього, чим принизив його честь і гідність. Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, яким є проїжджа частина дороги біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в с. Плоска Вижницького району Чернівецької області в присутності працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівників поліції, військовослужбовців ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (м. Чернівці) та інших громадян, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проявляючи явну неповагу до суспільства, бажаючи при цьому показати свою явну перевагу над оточуючими, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та зневажливим ставленням до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, безпричинно, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень автомобіля марки «ВАЗ Нива» д.н.з. НОМЕР_2 жовтого кольору, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній отримав тілесні ушкодження.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, а саме двох господарських сокир нанесли сержанту ОСОБА_5 по одному удару (кожен окремо) металевим обухом (зворотнім не гострим боком сокири) в ділянку плеча та передпліччя, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців: в ділянці надпліччя зліва, по ліктьовій поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах; садна по тильній поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зверхність, з метою самоутвердження та пошкодження майна ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, за допомогою сокир почали наносити (кожен окремо) чисельні удари по кузову та вікнах автомобіля марки «Seat Alhambra» (реєстрація Литовської республіки) н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого розбили три бокових вікна по праву сторону автомобіля та заднє вікно автомобіля, при цьому пошкодили кузов зазначеного транспортного засобу, внаслідок чого спричинено збитки в розмірі 49421,56 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиції сторін захисту та обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, а саме у вчиненні хуліганства, у іншій частині обвинувачення не визнав. Зокрема, під час допиту ОСОБА_4 надав показання, а саме вказав, що 07.03.2024 працювали у лісі в с. Плоска Вижницького району з братом ОСОБА_9 . Того дня біля 12 год їхав із лісу додому на автомобілі жовтого кольору Нива та бачив працівників ТЦК неподалік від КПП біля гаража, до цього їх там не було близько двох місяців. Коли проїжджав біля працівників РТЦК бачив ОСОБА_9 на коні біля них і зачепив через несправне гальмо чи то автомобіль, чи потерпілого. Розвернувшись біля КПП, при цьому зачепивши стовп КПП, повернувся до працівників ТЦК дізнатися, що саме зачепив його автомобіль проїжджаючи повз них. Виходячи із автомобіля одразу взяв сокиру, яка була у його автомобілі і пішов до потерпілих. Потерпілий ОСОБА_10 почав погрожувати, всі кричали і погрожували, намахнувся на потепілого ОСОБА_10 , але не хотів ударити його, це зробив "для страху", зі злості наніс один удар сокирою по автомобілю, оскільки перелякався, бо думав, що ОСОБА_10 виймаючи руки з кишень, має зброю. Зазначив, що не було підстав сваритися із потерпілим. Працівники ОСОБА_11 їх чекали і самі розпочали конфлікт, так як стояли на КПП ОСОБА_12 незаконно. Потерпілого ОСОБА_10 бачив раніше біля приміщення ТЦК, куди приходив з приводу зниклого безвісті сина. Через вказану обставину виникла злість на ТЦК. Зазначив, що дійсно побив вікна та один раз здійснив удар по кузову службового автомобіля ТЦК, а також, що замахнувся сокирою на ОСОБА_10 . Не хотів його зачепити їдучи на ОСОБА_13 , гальмував, але автомобіль старий і не спрацювало гальмо. Заздалегідь не домовлявся з братом щодо вказаних подій, нічого не планували. Просив вибачення у потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, а саме у вчинення хуліганства, у іншій частині обвинувачення не визнав. Надав показання, що 07.03.2024 що 07.03.2024 працювали у лісі в с. Плоска Вижницького району з братом ОСОБА_14 . Того дня близько 12 год їхав з роботи із лісу на коні, маючи із собою сокиру. Біля гаража, не доїжджаючи до КПП «Голеча» зупинили працівники ТЦК з метою перевірки документів. Оскільки документів при собі не мав, між ним із ОСОБА_10 виник конфлікт, однак він не був його ініціатором, все зав`язалося само собою, через те, що ОСОБА_10 не представився та був у формі без шевронів. Не хотів ударити ОСОБА_10 , точно не пам`ятає чи зачепив. Раніше на КПП ОСОБА_12 його не ніколи не зупиняли. Якщо б із ним нормально розмовляли працівники ТЦК, привіз би їм документи, оскільки вручення повістки не боїться, бо до цього служив у добровольчому батальйоні «Вовки да Вінчі» у 67 бригаді Правого сектору, однак заробітної плати не отримував, із наказом про звільнення його не ознайомлювали. Мав намір іти служити, передав у ТЦК військовий квиток. Під час даного конфлікту наніс два удари сокирою: один - по автомобілю, другий - по потерпілому ОСОБА_10 , а брат ОСОБА_14 п`ять ударів. Зазначив, що вчиняючи хуліганство із застосуванням сокири, поступив неправильно, однак вказав що це було спонтанно і попередньо із братом не домовлялися про такі дії та не планували їх. Просив вибачення у потерпілого ОСОБА_10 , як людини, що воювала.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що підстав для визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 винуватими немає, вважав докази сторони обвинувачення підробленими з підстав недотримання вимог Національного стандарту України та відсутності належних і допустимих доказів у даному провадженні, просив кримінальне провадження у справі закрити за відсутністю у діяннях обвинувачених складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України та доведено дослідженими судом доказами. Просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 винуватими за пред`явленим обвинуваченням та призначити їм покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки кожному.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання, що працює у ІНФОРМАЦІЯ_7 командиром відділення роти охорони. 07.03.2024 року ніс службу на ОСОБА_15 , будучи у складі групи старшим групи разом із солдатом ОСОБА_16 та працівником РТЦК ОСОБА_17 , виконували службові обов`язки щодо оповіщення населення. На місце несення служби приїхали на службовому автомобілі ОСОБА_18 , що перебуває у користуванні ТЦК, залишивши його біля будівлі КПП на відстані близько 40-50 метрів.

Біля 12 год на посту КПП ОСОБА_12 , коли вони перебували біля службового автомобіля, до них на автомобілі під`їхав ОСОБА_19 із погрозами застосування насильства та з вимогою покинути пост, після чого поїхав у сторону с. Селятин. Через кілька хвилин до них зі сторони КПП на коні під`їхав ОСОБА_20 із сокирою на плечі та зупинився із запитаннями щодо причини суперечки з його братом. У цей час він побачив автомобіль Ниву жовтого кольору, який зі швидкістю рухався зі сторони ОСОБА_21 у їхньому напрямку, і розуміючи, що автомобіль їде на нього не зупиняючись, намагався уникнути наїзду, відскочив у сторону, однак автомобіль все таки зачепив його ліву ногу, від чого він упав та відчув різкий біль у лівій нозі та тазі.

Автомобіль розвернувшись біля КПП, під`їхав та зупинився біля них. Із автомобіля вийшов ОСОБА_14 , висловлюючись нецензурною лайкою з сокирою у руках. У цей час ОСОБА_9 під`їхав до нього на коні та здійснив удар обухом сокири у ліве плече, при чому він намагався ухилитися від удару. Після чого підійшов ОСОБА_14 та намагався ударити його обухом сокири у груди, але він відскочив, схрестивши руки на грудях, отримавши удар по руках. В подальшому ОСОБА_9 із ОСОБА_14 нанесли ще кілька ударів по вікнах та кузову автомобіля і поїхали у сторону Селятина, висловлюючись при цьому образливою нецензурною лайкою у сторону працівників РТЦК. Про вчинене повідомив керівництво і у зв`язку із неможливістю перебувати на службі, звернувся у лікарню за наданням медичної допомоги. Від даних дій обвинувачених отримав тілесні ушкодження лівої ноги, лівої сторони тазу та пошкодження обох рук. У ОСОБА_14 була можливість уникнути наїзду на нього автомобілем шляхом гальмування чи звернувши автомобіль вліво, однак він цього не зробив.

Зазначив, що через даний конфлікт було перервано несення їхньої служби на посту КПП, де окрім працівників РТЦК, також несли службу прикордонники та курсант поліції. Вказав, що обвинувачених ніхто не зупиняв, ті самі під`їхали до них з вимогою покинути місце несення служби на КПП « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». До цього не знав обвинувачених та конфліктів із ними не мав. Зі слів його товаришів дізнався про негативне ставлення обвинувачених до ТЦК через зникнення безвісті на війні сина ОСОБА_14 . Щодо обрання міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

Представник потерпілої сторони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 надав суду показання, що на час події, яка відбулася 07.03.2024 року, виконував обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 . У роботі керується Статутом ЗСУ та Положенням про районні ТЦК СП. Того дня за його наказом підлеглі ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 виконували службові обов`язки на КПП « ОСОБА_12 » у складі робочої групи. О 12.30 год зателефонував старший групи ОСОБА_5 , доповівши про подію, після чого був знятий із наряду, звернувся за медичною допомогою та із заявою до поліції. 07.03.2024 року із 12 год була перервана роботу робочої групи з перевірки документів до вечірньої пори. Транспортний засіб ОСОБА_18 перебуває у володінні ТЦК відповідно до акту прийому-передачі автомобіля на підставі Постанови КМУ про вилучення транспортних засобів сільськогосподарського призначення та залучення їх для потреб армії. Зазначив, що знайомий із обвинуваченими: ОСОБА_14 - через сповіщення про загибель його сина; ОСОБА_9 - через здійснення дій щодо видачі військово-облікового документа, однак підстав у обвинувачених звинувачувати ТЦК у зв`язку з їхніми особистими життєвими обставинами не було, і дії останніх 07.03.2024 були, на його думку, наслідком вживання алкоголю.

Під час судового розгляду відбулася заміна представника потерпілої сторони на ОСОБА_7 , який у судовому засіданні щодо обрання міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав суду показання, що проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_10 , виконує обов`язки водія. 07.03.2024 року виконував службові обов`язки на КПП Голеча в с. Плоска Вижницького району спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_17 на виконання наказу про оповіщення населення. На місце несення служби приїхали на службовому автомобілі ОСОБА_18 , який залишили неподалік КПП. Близько 12 год, перебуваючи біля службового автомобіля, побачив, як на автомобілі ОСОБА_23 жовтого кольору під`їхав ОСОБА_24 з претензіями щодо перебування працівників РТЦК на КПП, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, звинувачуючи у зникненні сина та з вимогою покинути пост, на що ОСОБА_10 , який теж перебував біля службового автомобіля, пояснював ОСОБА_14 , що вони не причетні до зникнення його сина, після чого ОСОБА_14 поїхав. Через кілька хвилин на коні із сокирою на плечі зі сторони гаражів під`їхав ОСОБА_25 , також з претензіями, однак щодо побиття його брата ОСОБА_14 у ТЦК. У той час ОСОБА_14 керуючи Нивою на великій швидкості, умисно здійснив наїзд автомобілем у їхню сторону, проте він устиг відскочити, не отримавши ушкоджень, а ОСОБА_10 не встиг, автомобіль зачепив його ногу, від чого той упав та перекинувся. ОСОБА_14 вискочив з авто із сокирою у руках та підійшовши до Мусензового, наніс йому удар обухом сокири в область грудей, оскільки той не встиг відскочити та ухилитися. ОСОБА_9 , будучи на коні, наніс удар ОСОБА_10 в ліве плече, після чого вони сокирами нанесли близько 5 ударів по службовому авто, пошкодивши корпус, заднє та три бокові вікна. Після вчиненого, висловлюючись образливою нецензурною лайкою у їхню сторону, обвинувачені поїхали у напрямку Селятина. Що було причиною конфлікту йому невідомо, ніхто із працівників ТЦК з метою перевірки документів чи вручення повісток їх не зупиняв. Зазначив, що ОСОБА_14 свідомо скерував свій автомобіль у їхню сторону та за бажання, міг проїхати прямо, перешкод для цього не було. Вказана подія тривала близько 15-20 хвилин, після чого вони поїхали в смт. Путилу, де звернулися у поліцію із заявою про вчинення кримінального правопорушення, їхня робота на КПП була припинена.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав показання, що мобілізований в ЗСУ, старший стрілець, проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_10 . 07.03.2024 року зранку пройшов інструктаж, отримав розпорядження на несення служби на КПП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в с. Плоска Вижницького район спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Близько 11.40 год. вони на службовому автомобілі ОСОБА_27 під кермуванням ОСОБА_16 приїхали до КПП ОСОБА_12 , автомобіль залишили на біля КПП близько 50 м. Десь через 20 хв до них на жовтому автомобілі ОСОБА_23 під`їхав ОСОБА_28 у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою та образами у їхню адресу з вимогою покинути пост, після чого поїхав у сторону с. Селятин. Через 20-25 хв., він уже будучи на КПП, побачив, як згори спустився ОСОБА_20 на коні із сокирою у руках, та зупинившись біля ОСОБА_10 і ОСОБА_16 , вів із ними розмову. В той час він побачив, як зі сторони ОСОБА_21 до ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , які стояли на узбіччі дороги біля службового автомобіля, наближався автомобіль Нива жовтого кольору та цілеспрямовано направив рух автомобіля у їхню сторон. З метою уникнення наїзду ОСОБА_16 відскочив, а ОСОБА_10 не встиг, при чому удар автомобілем припав на ногу ОСОБА_29 , від чого той упав. Автомобіль під керуванням ОСОБА_14 не зупиняючись, трохи скинувши оберти, розвернувся біля КПП, зачепивши стовп шлагбаума, повернувся назад до хлопців, ОСОБА_14 вийшов із авто з сокирою у руках, та підійшовши до ОСОБА_10 , наніс йому удар сокирою у груди по руках. ОСОБА_9 у той час на коні під`їхав ближче до ОСОБА_10 і також наніс удар сокирою у плече Мусензового, при цьому обвинувачені викрикували нецензурну лайку, ображали, погрожували, кричали: «Ви - ніхто!» Після, нанесених ударів потерпілим, ОСОБА_9 наніс удар сокирою по задньому склу службового автомобіля, а ОСОБА_14 розбив 3 бокові вікна та ударив сокирою по куту корпусу автомобіля, у загальному здійснивши біля 7-8 ударів, після чого роз`їхалися. Одразу після цього підійшовши до ОСОБА_10 , бачив кров на його руках. Зазначив, що їхня служба на посту була зупинена через напад на наряд, зокрема у зв`язку із побиттям ОСОБА_10 та службового автомобіля, і після доповіді керівництву про ситуацію, припинили роботу та повернулися у відділ, за наслідками вчиненого звернулися у поліцію.

Також вказав, що ним здійснювалася відеофіксація події на власний мобільний телефон, який у подальшому видав слідчому для вилучення відеозапису у присутності свідків. Вказав, що вчиняв дії згідно проведеного інструктажу, відповідно до якого, при виникненні нештатних ситуацій слід вести відеозйомку, повідомляти керівництво та викликати поліцію.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_30 надав показання, що служить у прикордонній службі з 2000 року, є старшим інспектором прикордонної служби вищої категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». 07.03.2024 року був в наряді на КПП « ОСОБА_12 » спільно зі строковиком та курсантом, прізвищ яких не запам`ятав, а також із працівниками РТЦК, а саме ОСОБА_10 та двома іншими, у обов`язки яких входило перевіряти військово-облікові документи осіб, які переїжджали пост. Працівники РТЦК приїхали зеленим автомобілем Seat універсал та залишили його на узбіччі біля КПП.

Конфлікт який відбувався між обвинуваченими та працівниками РТЦК на КПП ОСОБА_12 в с. Плоска у обідню пору 07.03.2024 бачив на відстані 40-50 від КПП на дорозі біля службового автомобіля РТЦК. Спочатку приїздив ОСОБА_14 , щось поговорив з працівником РТЦК, після чого поїхав у сторону с. Селятин. Через деякий час до працівників РТЦК під`їхав ОСОБА_9 на коні, розмахуючи сокирою в сторону одного із їхніх працівників. Невдовзі приїхав ОСОБА_14 розвернувся біля шлагбауму та поїхав до працівників РТЦК. Момент нанесення удару ОСОБА_14 сокирою не бачив, був зайнятий перевіркою автомобіля на посту. Після цього бачив, як ОСОБА_14 на автомобілі наїхав на ОСОБА_10 , також чув звук побиття вікон авто. Після конфлікту обвинувачені поїхали в сторону с. Селятин. Того дня було слизько, однак автомобіль ОСОБА_14 гальмував перед шлагбаумом щоб здійснити маневр розвороту. Про вказаний конфлікт повідомив керівництво. На роботу прикордонного наряду дана ситуація в загальному не вплинула, оскільки працівники РТЦК були на відстані 50 метрів від КПП, однак останні припинили свою роботу. Що було причиною конфлікту, йому невідомо. Бачив як брати Крашеніннікові того дня зранку їхали у ліс.

Допитаний у судовому засіданні експерта ОСОБА_31 суду надав показання, що працює завідувачем сектору автотоварознавчих досліджень відділу товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності ІНФОРМАЦІЯ_11 . Під час проведення експертизи нерозмитненого автомобіля марки "Seat" моделі "ALHAMBRA", номерний знак НОМЕР_3 використовував інформаційні джерела зазначені у висновку, зокрема Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і Методику визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, які зазначені у висновку в розділі інформаційні джерела під номерами 2 та 3. Зазначив, що відповідно до вимог закону, при проведенні експертиз саме до повноважень експерта входить визначення інформаційних джерел, на підставі яких проводить дослідження. При проведенні експертизи використовував сертифіковані програми, які зареєстровані у Міністерстві юстиції України. На вирішення судової експертизи було поставлено два запитання, на які дав ґрунтовні відповіді і підтримав свій висновок щодо визначення ринкової вартості нерозмитненого автомобіля Seat ALHAMBRA 1997 року випуску станом на 07.03.2024 року та щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику нерозмитненого автомобіля у повному обсязі, посилаючись на дослідницьку частину висновку. При оцінці збитку, інформацію брав із закордонних сайтів, які зазначені в п. 6 на стор. 4 висновку експерта. Інформацію при проведенні дослідження для вирішення даного питання з українських сайтів не використовував. Зазначив, що згідно Методики, при вирішенні вказаних запитань, експерт має право брати для порівняння аналоги автомобілів до п`яти років за роком випуску, що ним і було зроблено. При оцінці транспортного засобі не встановлював власника транспортного засобу, оскільки це поза межами поставлених запитань. Щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля зазначив, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним, а тому вартість матеріального збитку визначена такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля. Вказане було досліджено та встановлено у висновку експерти, який підтримав у повному обсязі.

Експерт ОСОБА_32 у судовому засіданні надав покази, що працює головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерно-транспортних досліджень Чернівецького НДЦК МВС. Зазначив, що автотехнічна експертиза є підвидом інженерно-технічної експертизи. Вказана експертиза проводила в межах поставлених запитань. Під час проведення експертизи керувався інформаційними джерелами зазначеними в п. 3 Висновку. Під час огляду гальмівної системи використовував функціональний метод та керувався ОСОБА_33 діагностикою. У наданому на дослідження автомобілі був працездатний стан, в тому числі і ОСОБА_34 система. ОСОБА_35 колодки автомобіля зношені, але їхня товщина дозволяла гальмувати. Слідів підтікання гальмівної речовини не встановлено. Вказане було досліджено та встановлено у висновку експерта, який підтримав у повному обсязі.

Також судом досліджено матеріали кримінального провадження із доказами наявними у них.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2024 року вбачається прийняття ВП №1 Вижницьким РВП ГУНП в Чернівецькій області усної заяви ОСОБА_5 . командира відділення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 про спричинення йому тілесних ушкоджень (т.1, а.с.9-10).

Із заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_36 та Додатку до заяви вбачається звернення до ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_3 за фактом нанесення тілесних ушкоджень внаслідок наїзду ними власним автомобілем на військовослужбовця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_5 та пошкодження службового автомобіля першого відділу марки Seat. Згідно копії записів Робочого зошиту про місце несення нарядів, 07.03.2024 року на території КРП «Голеча» несли службу з метою перевірки військово-облікових документів працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 у групі № 3 Мусензовий, Дроняк, Сорич (т.1, а.с. 12-15).

З протоколу огляду місця події від 07.03.2024, диску DVD-R з відеофайлом від 07.03.2024 та таблиці ілюстрацій до протоколу ОМП від 07.03.2024 по факту хуліганства на КПП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » вбачається, що у присутності понятих за участю спеціаліста проведено огляд КРП "Голеча" та відрізок дороги протяжністю 50 метрів від КРП в АДРЕСА_2 до гаражного приміщення (дерев`яного) по праву сторону, під час якого виявлено на металевій конструкції КРП "Голеча" із металевим знаком "STOP контроль" на основі стовпа по центру подряпини із нашаруванням фарби жовтого кольору. Також виявлено під вказаним стовпом на металевій основі фрагменти лакофарбованого покриття, жовтого кольору; на відстані 40 метрів від КРП на узбіччі автодороги по праву сторону виявлено слід транспортного засобу розміром 80х20 см; на відстані 10 метрів від сліду транспортного засобу навпроти дерев`яного гаражного приміщення уламки автомобільного скла на поверхні землі розсипом. Виявлені речі вилучені у присутності понятих (т. 1, а.с. 16-35).

З акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки від 30.09.2023 року складеного ІНФОРМАЦІЯ_12 в особі начальника ОСОБА_37 вбачається, що згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 у зв`язку з уведенням загальної мобілізації в межах виконання військово-транспортного обов`язку здійснено залучення транспортного засобу марки SEAT ALHAMBRA, власником якого є ОСОБА_38 , технічний паспорт НОМЕР_4 ; н.з. НОМЕР_5 випуску; VSSZZZ7MZVV506840, вартістю 84000 грн. Вказаний акт скріплений підписами ОСОБА_39 та ОСОБА_37 (т.1, а.с.36-37; т.4, а.с. 30). Оригінали вказаного акту та технічного паспорту були надані суду для огляду представником ІНФОРМАЦІЯ_4 та досліджені у судовому засіданні.

Із заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 від 07.03.202 року вбачається надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду автомобіля марки SEAT ALHAMBRA зеленого кольору н.з. НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 38).

З Протоколу огляду місця події із таблицею ілюстрацій до протоколу ОМП від 07.03.2024 вбачається, що у присутності понятих за участю військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено огляд легкового автомобіля марки SEAT ALHAMBRA зеленого кольору н.з. НОМЕР_3 на іноземній реєстрації, який знаходиться (зберігається) на території ІНФОРМАЦІЯ_4 на час якого виявлено механічні пошкодження: розбиті заднє скло багажника, бокове скло на передніх та задніх дверях зі сторони пасажира, наявна вм`ятина в ділянці багажника зі сторони пасажира, тріщина переднього бампера, розбита передня фара зі сторони водія. В салоні автомобіля на передніх та задніх сидіннях наявні уламки розбитого скла. ( т.1 а.с.39-45).

З постанови про визнання речових доказів від 07.03.2024 року та заяви начальника першого відділу Вижницького РТЦК ОСОБА_6 вбачається, що автомобіль марки SEAT ALHAMBRA (литовська реєстрація) д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 07.03.2024 року та передано на відповідальне зберігання Першому відділу Вижницького РТЦК (т. 1, а.с. 46-48).

Із заяви ОСОБА_4 від 08.03.2024 року вбачається добровільна видача працівникам поліції сокири та власного автомобіля марки Нива ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 до вирішення питання по суті та проведення оглядів (т. 1, а.с. 49).

З протоколу огляду місця події (автомобіля) від 08.03.2024 та таблиці ілюстрацій до протоколу автомобіля від 08.03.2024 вбачається, що у присутності понятих за участю спеціаліста проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 , 1983 року випуску, жовтого кольору, який зберігається на території спеціального майданчика ВП №1 ( АДРЕСА_3 . Під час огляду на автомобілі виявлені механічні пошкодження у ділянці бамперу та переднього крила зі сторони пасажира, на задньому килимку позаду сидіння пасажира виявлено сокиру, яка складається із дерев`яного топорища та металевого леза з обухом без наявних сторонніх предметів на ній, речовин та подряпин (т. 1 а.с.50-57).

З інформаційної довідки Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області № 123/49/01-2024 від 11.03.2024 вбачається, що згідно бази ГУНП ІКС ІПНП «Цунамі» власником автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 являється ОСОБА_40 ІНФОРМАЦІЯ_13 , житель АДРЕСА_4 , а фактичним користувачем станом на 07.03.2024 був ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.60).

Із заяви ОСОБА_26 від 07.03.2024 року вбачається надання ним для огляду працівникам поліції власного мобільного телефону марки iPhone 14 Pro на якому знаходиться відеофайл з фіксацією побиття працівників ТЦК в с. Плоска 07.03.2024 року (т.1, а.с.62).

З протоколу огляду предмету від 07.03.2024 проведеного у приміщенні службового кабінету №36 ВП №1(смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області із фототаблицею до протоколу огляду предмета від 07.03.2024 року вбачається, що при проведенні огляду мобільного телефону марки iPhone 14 Pro від 07.03.2024 року, добровільно наданого для огляду ОСОБА_26 , у папці під назвою «Фотографії», з якої перейдено в папку «Недавні», при відкритті знаходиться відеофайл відзнятий 7 березня 2024 року о 12:24:01 із назвою IMG 0400. Відеофайл перекопійовано на електронний носій DVD диск. Час в телефоні відповідає реальному часу. З фототаблиці вбачається під`їзд ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до працівників РТЦК, збиття працівника РТЦК ОСОБА_5 , при якому удар передньою частиною автомобіля приходить у ліву ногу; момент застосування гальма ОСОБА_4 при здійсненні розвороту; момент нанесення обухом сокири ОСОБА_3 удару в область лівого плеча ОСОБА_5 ; момент нанесення обухом сокири ОСОБА_4 удару в область грудної клітки ОСОБА_5 , від нанесення удару останній прикривається руками; момент нанесення обухом сокири ОСОБА_4 удару в область бокового скла по автомобілю РТЦК; момент нанесення обухом сокири ОСОБА_3 удару в область заднього скла по автомобілю РТЦК ( т. 1, а.с.63-67).

З постанови Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання речових доказів від 07.03.2024 року вбачається, що відеофайл із назвою IMG НОМЕР_6 , перекопійований на електронний носій DVD диск, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та прилучено у якості речового доказу (т. 1 а.с.69).

З відеофайлу DVD диску наданого ОСОБА_26 , що був відзнятий під час конфлікту 07.03.2024 року у с. Плоска Вижницького району Чернівецької області за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і працівників РТЦК вбачається хід події, яка відбувалася 07.03.2024 року у с. Плоска Вижницького району Чернівецької області біля КРП «Голеча» між обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.03.2024 року вбачається, що на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 та сокиру, власником якої є ОСОБА_4 , яке зберігається у ВП АДРЕСА_3 накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ними (т. 1, а.с.95-97).

З характеристики виданої Плосківським старостинським округом Селятинської сільської ради Вижницького району вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є уроженцем та жителем АДРЕСА_1 , довгий час ніде не працює. Сім`я складається із чотирьох осіб, має на утриманні двох малолітніх синів. Сім`я проживає в будинку батьків де проживає три сім`ї, взаємовідносини між сім`ями погані, умови проживання важкі, власного житла та господарства не мають. ОСОБА_3 авторитетом та повагою серед односельчан не користується (т.1, а.с.116).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого Селятинською сільською радою 07.03.2024 року за № 11-13/178 вбачається, що ОСОБА_3 не працює, проживає в будинку батьків із дружиною та двома неповнолітніми дітьми, де проживають три сім`ї, відносини у них напружені, власного житла та господарства не мають, умови проживання важкі (т.1, а.с.115).

З вимоги перевірки притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а ОСОБА_4 не судимий (т.1, а.с.119-120, 125).

З характеристики виданої Плосківським старостинським округом вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є уроженцем та жителем АДРЕСА_1 ., довгий час ніде не працює. Сім`я складається з п`яти осіб. Проживають в будинку батьків, де проживає три сім`ї, взаємовідносини між сім`ями погані, умови проживання важкі, власного житла та господарства не мають. ОСОБА_4 авторитетом та повагою серед односельчан не користується, схильний до вживання спиртних напоїв (т.1 а.с.122).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого Селятинською сільською радою 07.03.2024 року за № 11-13/179 вбачається, що ОСОБА_4 не працює, проживає в будинку батьків, син ОСОБА_41 безвісті пропавший під час проходження військової служби, умови проживання незадовільні, ОСОБА_14 вживає спиртні напої, влаштовує сварки, бійки в сім`ї та з оточуючими, власного житла та господарства не має (т.1, а.с.121).

З довідки виданої КНП «Путильська БЛ» 12.04.2024 за №01-05/473 вбачається, що ОСОБА_4 на "Д" обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1, а.с.128).

З довідки виданої КНП «Путильська БЛ» 12.04.2024 за №01-05/472 вбачається, що ОСОБА_3 на "Д" обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1, а.с.129).

З довідки №19 виданої КНП Путильська БЛ" 07.03.2024 року вбачається, що о 20 год. 30 хв 07.03.2024 року за проведеним медичним оглядом для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_3 не перебував у стані сп`яніння (т. 1, а.с.130).

З копії витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.05.2023 вбачається, що сержант ОСОБА_5 призначений наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_14 » № 206-РС від 25.04.2023 на посаду командира відділення роти охорони взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_4 зарахований до списків особового складу та з 01.05.2023 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

З висновку експерта №187 проведеного судово-медичним експертом КМУ «Обласним бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці в ділянці надпліччя зліва, по ліктьові поверхні лівого передпліччя у верхні третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах; садно: по тильній поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як п`ятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок ударів кулаками рук, ногами, тильною стороною (обухом) сокири, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в фабулі постанови, а саме 07.03.24 р і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, кількість та локалізацію даних тілесних ушкоджень, є малоймовірним їх виникнення в своїй сукупності внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню із прискоренням чи без такого. Не виключається можливість виникнення тілесного ушкодження у вигляді синця по попередньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах в результаті наїзду на нього транспортним засобом (т.1, 189-190).

З висновку експерта №СЕ-19/126-24/3903-ІТ проведеного судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України 09.04.2024 року вбачається, що робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля ВАЗ-2121 (номерний знак НОМЕР_2 ), на момент огляду перебувають у працездатному стані, при цьому в робочій гальмовій системі та рульовому керуванні несправностей, які б могли спричинити ДТП не виявлено (т.1, а.с.195-201).

З висновку експерта № СЕ-19/126-24/5529-АВ проведеного експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України 23.05.2024 року вбачається, що ринкова вартість нерозмитненого автомобіля марки "Seat" "Alhambra", номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , 1997 року випуску, станом на 07.03.202 могла становити 49421,56 грн. (т.1 а.с.195-201).

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість оцінюваного автомобіля Свр > С, 86782,78 грн. > 49421,56 грн., вартість матеріального збитку (У) визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ [2, п.8.2], тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику нерозмитненого автомобіля марки «Seat» моделі "Alhambra" номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , 1997 року випуску, станом на 07.03.2024 могла становити 49421,56 грн (т.1 а.с.206-223).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками складеного у присутності понятих 07.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження та вчиняла хуліганські дії, а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 224-227).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками складеного у присутності понятих 07.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, свідок ОСОБА_22 впізнав особу, яка вчиняла хуліганські дії в АДРЕСА_1 та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 228-231).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками у даному кримінальному провадженні, складеного у присутності понятих 07.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, свідок ОСОБА_26 впізнав особу, яка вчиняла хуліганські дії в с. Плоска біля КПП 07.03.2024 року, а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 232-235).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками складеного у присутності понятих 08.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу, яка на авто збила його та в подальшому нанесла йому тілесні ушкодження, а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 236-239).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками складеного у присутності понятих 08.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, свідок ОСОБА_22 впізнав особу, яка на авто збила ОСОБА_5 та в подальшому сокирою нанесла тілесні ушкодження, а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 240-243).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками у даному кримінальному провадженні, складеного у присутності понятих 08.03.2024 року слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, свідок ОСОБА_26 впізнав особу, яка на автомобілі Нива збила ОСОБА_5 та в подальшому сокирою нанесла тілесні ушкодження, а саме особу під номером 2, якою, відповідно до довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 244-247).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2024 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 та огляду диску DVD R з відеофайлом відзнятого 12.04.2024 під час слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 на КПП Голеча в с. Плоска Вижницького району вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 вказав на місце, де відносно нього було вчинено хуліганські дії ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , розповів та показав, як саме ОСОБА_44 під час хуліганських дій умисно збив його автомобілем ВАЗ 2121 спричинивши тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_19 та ОСОБА_20 групою осіб нанесли обухами сокири удари по корпусу та руках ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, обухами сокир побили вікна та кузов автомобіля РТЦК (т.1 а.с.248-250).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2024 року проведеного за участю свідка ОСОБА_22 та огляду диску DVD-B з відеофайлом відзнятого 12.04.2024 під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_22 на КПП Голеча в с. Плоска Вижницького району вбачається, що свідок ОСОБА_22 вказав на місце, де було вчинено хуліганські дії ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , розповів та показав, як саме ОСОБА_19 під час хуліганських дій умисно збив працівника РТЦК та СП ОСОБА_5 автомобілем ВАЗ НОМЕР_9 , спричинивши тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за попередньою змовою групою осіб нанесли обухами сокир удари по корпусу та руках ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, обухами сокир розбили вікна у автомобілі РТЦК та пошкодили кузов (т.1 а.с.250-251).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2024 року проведеного за участю свідка ОСОБА_26 та огляду диску DVD-B з відеофайлом, відзнятого 12.04.2024 під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_26 на КПП Голеча в с. Плоска Вижницького району вбачається, що свідок вказав на місце, де було вчинено хуліганські дії ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , розповів та показав як саме ОСОБА_19 під час хуліганських дій умисно збив працівника РТЦК та СП ОСОБА_5 автомобілем ВАЗ НОМЕР_9 спричинивши тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_19 та ОСОБА_20 нанесли обухами сокир удари по корпусу та руках ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії обухами сокир розбили вікна у автомобілі РТЦК (т.2 а.с.1-2).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 та огляду DVD-R диску з відеофайлами, відзнятими 19.04.2024 під час слідчого експерименту з ОСОБА_4 в с. Плоска Вижницького району КРП «Голеча» вбачається, що ОСОБА_4 розповів та показав при яких обставинах відбувалися події 07.03.2024 року у обідню пору між ним та працівниками РТЦК, вказав на обстановку та місце конфлікту (т.2 а.с.82-83).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та огляду DVD-R диску з відеофайлами відзнятими 19.04.2024 під час слідчого експерименту з ОСОБА_3 в с. Плоска Вижницького району біля КРП «Голеча» вбачається, що ОСОБА_4 розповів та показав при яких обставинах відбувалися події 07.03.2024 року між ним та працівниками РТЦК, вказав на обстановку та місце конфлікту (т.2 а.с.84-85).

З протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року, плану схеми до протоколу від 19.04.2024 року та таблиці ілюстрацій до протоколу ОМП від 19.04.2024 на КПП «Голеча» за участю адвоката ОСОБА_45 вбачається огляд участку автомобільної дороги Чернівці-Вижниця-ПутилаРуська в с. Плоска Вижницького району Чернівецької області із зазначенням відстані від місця конфлікту до шлагбауму КРП «Голеча» - 39 м, видимості дороги в сторону с. Селятин - 50 м, ширина проїжджої частини -7 м, покриття дороги грунтово-гравійне, по правій стороні на стовпі наявна камера відеонагляду (т.2 а.с.86-90).

З листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1/1070 від 27.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, відносно нього розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000699 від 16.06.23 року за ч. 5 ст. 407 КК України (т. 2, а.с.174).

З листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1/423 від 07.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 призваний першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 28.02.2022 року по мобілізації (т. 2 а.с.175).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року вбачається, що солдата ОСОБА_3 , призначеного на посаду сержанта з матеріального забезпечення інженерної роти військової частини вважати таким, що з 01.03.2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т. 2 а.с.184-185).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2023 року вбачається, що солдата ОСОБА_3 , як військовослужбовця, який самовільно залишив територію військової частини, зараховано у розпорядження командира даної військової частини (т. 2 а.с.185).

Із заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_46 вбачається надання ним для приєднання до матеріалів кримінального провадження двох дисків DVD R з відеофайлами із камер спостереження на КРП " ОСОБА_12 " де зафіксовані факти конфліктів між працівниками РТЦК та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 07.03.2024 року, які відповідно до постанови слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 20.04.2024 року визнані речовими доказами. Вказані відеофайли, як зазначив у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_47 , отримані від прикордонної служби на підставі спільного наказу про відпрацювання військового оповіщення та військового зобов`язання на КРП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » спільно із поліцією та прикордонною службою. При огляді відеофайлів розміщених на даних дисках вбачається відеофіксація зовнішніми камерами спостереження, розміщеними на будівлі КРП «Голеча», обстановки в зоні дії КРП «Голеча», зокрема в зоні видимості камер зафіксовані події, які відбувалися 07.03.2024 року біля КРП за участю обвинувачених та працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а.с.192-196).

Оцінка наданих сторонами доказів та також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази відповідають фактичним даним, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, тобто є доказами в розумінні ст. 84 КПК України. При цьому, вони є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Між тим, ураховуючи посилання сторони захисту на недопустимість ряду доказів суд зазначає наступне

Щодо характеристики та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання обвинувачених суд зазначає, що такі документи є процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинувачених чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують. Тому вони не є доказами в розумінні ст. 84 КК України, і суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Щодо доводів захисника про визнання недопустимими доказами: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.03.2024 року, додатку до повідомлення про вчинення злочину та робочого зошита Першого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , через, на його думку, наявності на документах штампу та печатки, які є підробленими через відсутність державної реєстрації вказаної установи у реєстрах ЄДР, суд зазначає, що не вбачає підстав для визнання вказаних доказів недопустимими. Так діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюється в рамках правового поля. Згідно з Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний ІНФОРМАЦІЯ_15 , що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Зі свого боку поняття відокремлених територіальних підрозділів врегульовано ст. 95 Цивільного Кодексу, відповідно до якого, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 744 Про організацію та ведення претензійно позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють представництво у суді на основі довіреності відповідних районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Із зазначеного випливає, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюється в рамках правового поля, вони мають усі необхідні для своєї роботи права, статуси. А от безпідставні закиди на їхню адресу точно не спрямовані підтримання обороноздатності країни під час збройної агресії росії щодо України та спрямовані на дискредитацію державних органів. Таким чином посилання захисника в цій частині спростовано судом з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Щодо визнання недопустимими та неналежними доказами протоколів огляду місця події з ілюстраціями від 07.03.2024 року з причини, на думку захисту, непідтвердження їх причетності до подій на КРП « ІНФОРМАЦІЯ_8 », які відбувалися 07.03.2024 року на відстані 50 метрів від КРП «Голеча» на проїжджій частині дороги, з підстав незазначення номера та характеристики приладів фіксації, (при чому посилається на назву вказаних приладів), а також відсутності відомостей про диски. Суд зазначає, що не вбачає будь-яких порушень в діях органу досудового розслідування щодо проведення вказаних процесуальних дій та складенні при цьому процесуальних документів. Під час дослідження вказаних доказів у судовому засіданні судом не здобуто інформаціїї щодо їх недопустимості, оскільки такі докази отримані у передбаченому КПК України процесуальному порядку уповноваженими на те особами. Доводи сторони захисту не ґрунтуються на законі, зводяться до небажання використати вказані процесуальні документи судом у якості доказів з огляду на пряме підтвердження ними обставин події, що інкримінується обвинуваченим, а тому є способом захисту з намаганням сприяти уникненню відповідальності обвинуваченими.

Суд також не вбачає підстав для визнання акту приймання-передачі транспортного засобу і техніки та копії технічного паспорту транспортного засобу з підстави, на думку захисту, відсутності завірення у встановленому порядку визначеного Національним стандартом України з підписом та ініціалами посадової особи, а також порушення порядку перебування у володінні РТЦК та СП нерозмитненого автомобіля. Слід узяти до уваги, що у судовому засіданні оглянуто оригінали Акту приймання-передачі транспортного засобу Seat Alhambra та технічний паспорт на нього. Однак суд зазначає, що перебування у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 даного автомобіля відповідно до акту приймання передачі, це юридично забезпечена можливість власника, чи особи яка володіє, бути в безпосередньому фактичному зв`язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв`язку з річчю. Судом не здобуто доказів на спростування наявності права володіння ІНФОРМАЦІЯ_16 транспортним засобом Seat Alhambra. Однак, для цього кримінального провадження це не є ключовою обставиною, оскільки суд має встановити чи дійсно мав місце конфлікт, як він розвивався та які він мав наслідки. З огляду на підтверджені показаннями потерпілого, свідків та обвинувачених, останні, вчиняючи свої дії, були обізнані та свідомо розуміли, що на місці їхнього зіткнення стояли працівники РТЦК і на момент заподіяння ударів вони наносили удари саме по автомобілю, що належить РТЦК, тобто їхнє волевиявлення було спрямоване на працівників і майно РТЦК та СП. З огляду на вказане, доводи сторони захисту у цій частині не заслуговують на увагу суду.

Щодо визнання недопустимим доказом, на думку сторони захисту, протоколу огляду предмету від 07.03.2024 (Айфона наданого свідком ОСОБА_26 ), заяви ОСОБА_26 про приєднання до матеріалів справи файлу, відзнятого на його телефон 07.03.2024 року, а також відео на DVD R диску, суд зазначає, що при дослідженні вказаних доказів не встановлено порушень, які б слугували підставою визнання вказаних доказів недопустимими в силу ст. 86 КПК України. На спростування доводів захисника, судом досліджено заяву ОСОБА_26 , який добровільно видав працівникам поліції відеофайл зі здійсненим ним на свій мобільний телефон відеозаписом 07.03.2024. Вказане останній підтвердив у судовому засіданні. Також самими обвинуваченими під час судового розгляду неодноразово було посилання на вказаний відеофайл з конкретизацією їхній дій та не заперечувалося відтворене на даному носії, хоча і зазначали про його неповноту, однак на спростування вказаної інформації доказів ними не надано. Вказаний доказ здобуто у передбаченому КПК України процесуальному порядку, визнаний речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Вижницього РВП ГУНП в Чернівецькій області та прилучений до матеріалів кримінального провадження (т. 1, а.с.68-71). Слідчий здійснював повноваження у даному провадженні відповідно до постанови про призначення групи слідчих (т.1, а.с.7). Сторона захисту покликається, як на підставу для визнання вказаних доказів недопустимими з огляду на їх зміст, а не спосіб отримання, що однак не слугує підставою для визнання таких доказів недопустимими. Таким чином, підстав, передбачених ст. 84, 86, 87 КПК України для визнання протоколу огляду предмету від 07.03.2022 року та самого відеозапису на зазначеному носії недопустимими, судом підчас судового розгляду не здобуто.

Щодо дисків із відеофайлами наданими до матеріалів кримінального провадження начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 з камер відеоспостереження на КРП «Голеча» 07.03.2024 року, які захист вважає недопустимим доказом, суд зазначає, що вказані відеофайли, які знаходяться на двох дисках, визнані речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Вижницього РВП ГУНП в Чернівецькій області та прилучені до матеріалів кримінального провадження (т. 2, а.с. 192-196). Слідчий здійснював повноваження у даному провадженні відповідно до постанови про призначення групи слідчих (т.1, а.с.7). Наявна у них інформація відтворює картину у межах дії досяжності відеокамер зовнішнього спостереження 07.03.2024 року, зокрема і під час події за участю обвинувачених. Надання вказаної інформації до матеріалів кримінального провадження, як зазначав у судовому засіданні представник потерпілої сторони ОСОБА_47 , здійснено ним на підставі спільного наказу про відпрацювання військового оповіщення та військового зобов`язання на КРП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » спільно із поліцією та прикордонною службою. А відтак, у суду відсутні сумніви щодо допустимості вказаного доказу. Окрім цього інформація наявна на даному носії не являється основним доказом даного кримінального провадження, оскільки підтверджена рядом інших доказів, зокрема показаннями потерпілого, свідків, протоколами огляду місця події та проведення слідчих експериментів, в тому числі і за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Щодо твердження сторони захисту про визнання висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи недопустимими доказами з підстави наявності на фототаблиці експерта чорно-білого фото кузова автомобіля обвинуваченого ОСОБА_4 замість кольорового, не відповідає дійсності та відкидається судом.

Щодо клопотання про визнання висновку експерта судово транспортно-товарознавчої експертизи недопустимими доказами з підстави упередженості експерта, з огляду на проведення експертизи на замовлення органу досудового розслідування, а також порушення законодавства при його проведенні, зокрема не встановлення власника транспортного засобу та використання інформаційних джерел, на думку захисту, які не підлягали застосуванню, а також допущення грубих помилок при виконанні дослідження, з посиланням адвоката на власні розрахунки, суд зазначає наступне. Як убачається із вказаного висновку, експерт ОСОБА_48 з правами, обов`язками та відповідальністю, що передбачені статтями 69, 70 КПК України ознайомлений. За відмову від дачі висновку без поважних причин, за дачу свідомо неправдивого висновку, відповідальність за що передбачена статтями 384, 385 КК України експерт повідомлений, на що вказує його підпис та відтиск печаті експертної установи в абзаці 3 першого аркушу висновку вступної частини (т. 1 а.с. 206), що відповідає положенням ч. 2 ст. 102 КПК України та виключає наявність сумніву про необізнаність експерта про наявність кримінально-правових наслідків щодо неналежного дослідження, який за своїм висновком міг би спричинити наявність в суду хибного або спотвореного уявлення про об`єктивну істину обставин в учиненні злочину. Будучи допитаним у судовому засіданні експерт підтвердив свій висновок щодо визначення ринкової вартості нерозмитненого автомобіля Seat ALHAMBRA 1997 року випуску станом на 07.03.2024 року та щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику нерозмитненого автомобіля у повному обсязі, посилаючись на дослідницьку частину висновку. При посиланні захисником на свої власні розрахунки, які на його думку слід було провести при проведення дослідження суд зазначає, що останній не являється спеціалістом у даній галузі, а відтак його доводи у цій частині є припущенням, що не ґрунтується на законі. Ураховуючи викладене, відсутні порушення, які за вказаних обставин могли бути підставою для визнання наведеного висновку недопустимим доказом.

Даючи подальшу оцінку дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які мали місце 07.03.2024, судом встановлено, що 07.03.2024 близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_4 діючи групою осіб спільно із рідним братом військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який знаходився верхи на коні, перебуваючи біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в АДРЕСА_1 , де працівниками Державної прикордонної служби України здійснюється контрольно-пропускний режим та перевірка транспортних засобів і громадян, які рухаються в напрямку держаного кордону, тобто перебуваючи в громадському місці, з хуліганських мотивів почав ображати потерпілого ОСОБА_5 та інших представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою відносно останнього, чим принизив його честь і гідність, після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, яким є проїжджа частина дороги біля контрольно-пропускного пункту «Голеча», що розташований в с. Плоска Вижницького району Чернівецької області в присутності працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівників поліції, військовослужбовців ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (м. Чернівці) та інших громадян, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проявляючи явну неповагу до суспільства, бажаючи при цьому показати свою явну перевагу над оточуючими, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та зневажливим ставленням до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, безпричинно, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній отримав тілесні ушкодження.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, а саме двох господарських сокир нанесли сержанту ОСОБА_5 по одному удару (кожен окремо) металевим обухом (зворотнім не гострим боком сокири) в ділянку плеча та передпліччя, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців: в ділянці надпліччя зліва, по ліктьовій поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах; садна по тильній поверхні середньої фаланги 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зверхність, з метою самоутвердження та пошкодження майна ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, за допомогою сокир почали наносити (кожен окремо) чисельні удари по кузову та вікнах автомобіля марки «Seat Alhambra» (реєстрація Литовської республіки) н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого розбили три бокових вікна по праву сторону автомобіля та заднє вікно автомобіля, при цьому пошкодили кузов зазначеного транспортного засобу, внаслідок чого спричинено збитки в розмірі 49 421,56 грн.

Так, суспільна небезпечність хуліганства полягає в тому, що це один із небезпечних і поширених злочинів проти громадського порядку, тобто комплексу суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті. Крім цього, хуліганство завдає шкоди здоров`ю людей, власності тощо.

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає тільки дії, які спричинили істотну шкоду особистим, чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю, або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх віку, стану здоров`я, суттєвості порушення їх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Аналіз цих обставин потрібен і для з`ясування наявності особливої зухвалості або виняткового цинізму, що є основними і обов`язковими показниками грубого порушення громадського порядку.

Особлива зухвалість - це грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насильством, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту тощо.

Під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення.

Закінченим злочин визнається з моменту вчинення дії, що грубо порушує громадський порядок.

Хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці, частіше це відбувається у парках, на вулицях, у кінотеатрах, магазинах та інших громадських місцях. Як правило, такі дії вчиняються у присутності потерпілих та інших осіб. Однак, публічність не є обов`язковою ознакою хуліганства. Воно може бути вчинене у квартирі, на безлюдній вулиці тощо. Можливе навіть вчинення хуліганства по телефону, коли винний, наприклад, у нічний час періодично тривалий час телефонує потерпілим, порушує їх нормальний сон, цинічно ображає, знущається над ними, виявляючи тим самим явну неповагу до суспільства.

Аналіз ознак хуліганства дає підставу для висновку, що такі насильницькі дії, як побої, мордування, спричинення різних за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, а також умисне знищення чи пошкодження майна характеризують особливу зухвалість.

Надаючи оцінку встановленим подіям та обставинам, зокрема поведінку та дії обвинувачених, суд погоджується зі стороною обвинувачення, що в даному випадку в діях обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мало місце хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: ОСОБА_4 - автомобіля марки «ВАЗ 2121» та господарської сокири, а ОСОБА_3 - господарської сокири .

Бо встановлені обставини доводять, що обвинувачені грубо порушували громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, діяли цілеспрямовано, групою осіб, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю та майну, прагнули протиставити себе суспільству, виявити зухвалість і показати зневагу до оточуючих.

Отже, саме з цих підстав суд констатував, що безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що:

обвинувачений ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

обвинувачений ОСОБА_3 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

Уточнення викладених в сформульованому обвинуваченні події.

Крім того, суд вважає за необхідне уточнити викладені в сформованому обвинуваченні події, а саме виключити із обсягу обвинувачення щодо ОСОБА_3 із числа предметів заздалегідь заготовлених застосованих для нанесення тілесних ушкоджень автомобіль ВАЗ Нива (2121), як про те зазначено у обвинувальному акті, оскільки останній не кермував вказаним транспортним засобом і не використовув його, як заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому з огляду на те, що він приїхав на місце події на коні, про що судом зазначено у мотивувальній частині вироку, і при вчиненні хуліганських дій, перебуваючи на ньому верхи, заподіював тілесні ушкодження господарською сокирою, що підтверджено здобутими у судовому засіданні доказами.

Такі уточнення, як і інші, зокрема послідовність подій, викладені в обвинувальному акті та встановлені під час судового розгляду, на думку суду відповідає вимогам абз. 1 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, а саме, що в мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому такі уточнення формулювання не є зміною висунутого обвинувачення, яким обмежений суд відповідно до частин 1, 3 ст. 337 КПК України чи виходом за його межі. Оскільки під час змін формулювання не відбулось зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, та не встановлено нових фактичних обставин кримінального правопорушення, зміни яких властиві лише стороні обвинувачення - прокурору.

Аналогічну позицію зазначено в Постанові Верховного Суду від 25.02.2021, справа 428/6594/17, провадження № 51-3199км20.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Оцінкою особистості ОСОБА_4 , наданих матеріалів, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66, суд визнає часткове визнання ним винуватості. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України - судом не встановлено.

Оцінкою особистості ОСОБА_3 , наданих матеріалів, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до статті 66, суд визнає часткове визнання ним винуватості. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України - судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, обираючи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром, якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких згідно ст. 12 КК України, його вид, суспільну небезпечність, характер дії, стан суспільства та держави, фактичне учинення дій пов`язаних з непокорою та протиставлення себе суспільству, виклик та протиставлення закону щодо призову під час мобілізації, зокрема працівникам РТЦК та СП, на яких законом покладено такий обов`язок. А також, наслідки вчинення злочину, зокрема потерпілий отримав унаслідок злочинних дій легке тілесне ушкодження, із цивільним позовом не звертався, завдана потерпілому шкода не була добровільно відшкодована обвинуваченим, однак останній просив вибачення у потерпілого. При цьому суд також ураховує загальні відомості щодо обвинуваченого, який не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, на "Д" обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, власного житла та господарства не має, являється батьком трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, старший син зник безвісти під час виконання бойового завдання. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючої обставини, а також відсутність обтяжуючих обставин.

При дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням положень статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено, як і підстав для звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком, тобто в порядку статей 75, 76 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особистість обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення строком на три роки шість місяців.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких згідно ст. 12 КК України, його вид, суспільну небезпечність, характер дії, стан суспільства та держави, фактичне учинення дій пов`язаних з непокорою та протиставлення себе суспільству, виклик та протиставлення закону щодо призову під час мобілізації, зокрема працівникам РТЦК та СП, на яких законом покладено такий обов`язок. А також, наслідки вчинення злочину, зокрема потерпілий отримав унаслідок злочинних дій легке тілесне ушкодження, із цивільним позовом не звертався, завдана потерпілому шкода не була добровільно відшкодована обвинуваченим, однак останній просив вибачення у потерпілого. При цьому суд також ураховує загальні відомості щодо обвинуваченого, який не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, на "Д" обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, власного житла та господарства не має, на утриманні одна неповнолітня дитина. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, частково визнав свою винуватість, що враховано судом, як пом`якшуюча покарання обставина та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 із застосуванням положень статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено, як і підстав для звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком, тобто в порядку статей 75, 76 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особистість обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У рамках даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає, що відносно нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 08.03.2024.

Указане свідчить, що слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 починаючи з 08.03.2024 до набуття вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України, одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зазначає, що відносно нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 07.03.2024.

Указане свідчить, що слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 починаючи з 07.03.2024 до набуття вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 377 КПК України запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін.

Процесуальні витрати понесені на проведення експертиз, відповідно до ст. 124 КПК, підлягають стягненню із ОСОБА_4 та ОСОБА_49 у рівних частках на користь держави.

Слід зазначити, що у випадку встановлення наявності інших процесуальних витрат в цьому провадженні, вони можуть бути вирішені судом окремо відповідно до вимог статей 126, 537, 539 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в виді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Путильського районного суду Чернівецької області від 25.03.2024 на речові докази в частині, що не стосується майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України - скасувати.

Питання речових доказів вирішити у порядку 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 127-129, 366-377, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , починаючи з 08.03.2024 до набрання вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до дня набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , починаючи з 07.03.2024 до набрання вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи № СЕ-19/126-24/3903-ІТ від 09.04.2024 року у сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп та транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/126-24/5529-АВ від 23.05.2024 року у сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп, стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках з кожного по 3218 (три тисячі двісті вісімнадцять) грн 44 коп.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.03.2024 після набуття вироком законної сили, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_40 .

Речові докази:

- автомобіль марки SEAT ALHAMBRA (литовська реєстрація) д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_4 та переданий на відповідальне зберігання ІНФОРМАЦІЯ_17 повернути законному володільцю.

- автомобіль марки ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору, номер кузова НОМЕР_10 , власником якого є ОСОБА_40 ІНФОРМАЦІЯ_18 , житель АДРЕСА_4 , що знаходиться на зберіганні на спеціального майданчику ГУНП в Чернівецькій області за адресою АДРЕСА_5 повернути власнику.

- сокиру, власником якої є ОСОБА_4 конфіскувати.

- відеофайл з назвою IMG НОМЕР_6 , перекопійований на електронний носій DVD диск та фідеофайли на двох DVD R дисках, які знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

- фрагмент лако-фарбового покриття, що опечатаний в сейфпакет № WAR0C41396, осип розбитого скла, що опечатано в сейфпакет №2104190, гіпсовий зліпок з відбитком шин автомобіля, що упаковану в паперову коробку та опечатано биркою, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (смт.Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими - з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - спрямувати не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_50