Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/287/2024 Справа № 641/6352/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Комінтернівським районним судом м. Харкова та Державною установою «Качанівська виправна колонія (№54)» в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024

В обґрунтування подання зазначає, що у ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» відбуває покарання ОСОБА_6 , засуджена 30.11.2021 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік. 27.06.2022 року Личаківським районним судом м. Львова за ст.ст. 185 ч. 4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік. Перебуває на обліку в Новобаварському РВ ФДУ «Центр пробації» в Харківській області. Вирок Виконувати самостійно. Також, засуджена 02.02.2023 року Личаківським районним судом м. Львова за ст.ст. 185 ч.4, 69 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2022 року та призначено до відбуття 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено з іспитовим строком 2 роки. Згідно вироку Львівського апеляційного суду від 03.04.2023 року вирок Личаківського районного суду м. Львова від 02.02.2023 року в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженою за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71,72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року та призначено до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2022 року виконувати самостійно. Злочин скоєно 16.05.2022 року - сума 616,92 грн.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України вчинено 24.06.2022 року на суму 1558 грн. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким вчинення шахрайства на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідне діяння декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджена ОСОБА_6 в судовому засіданні, приймаючи участь дистанційно, подання про розгляд питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону підтримала. Клопотання захисника про приведення вироку у відповідність до вимог закону підтримала.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні подання ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» та своє клопотання про приведення вироку у відповідність до вимог закону підтримав.

Представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» в судове засідання, приймаючи участь дистанційно, подання підтримала та просила задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 році становила 2379 грн., та у 2022 році становила 2481 грн.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК за вчинення кримінального правопорушення 20.10.2021 року, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 2518,23 грн.

Крім того вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.02.2023 року ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання з врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначене вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вироком Львівського апеляційного суду від 03.04.2023 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 задоволено. Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 02.02.2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 30.11.2021 та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 27.06.2022 виконувати самостійно.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК за вчинення кримінального правопорушення 16.05.2022 року, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану на суму 616,92 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння 20.10.2021 року, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року, перевищувала 2 НМ, до цього діяння не підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України.

Щодо діяння вчиненого 16.05.2022 року, за вироком Львівського апеляційного суду від 03.04.2023 року, на суму 616,92 грн., суд зазначає, що оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, то до цього діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 , усунуто, засуджена підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Львівського апеляційного суду від 03.04.2023 року, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі, вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2022 виконувати самостійно, та подання в частині звільнення від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік задоволенню не підлягає

Таким чином, клопотання ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Львівського апеляційного суду від 03.04.2023 року, за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Cуддя- ОСОБА_1