УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2023 року у справі №947/22077/23, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2024 р. до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2023 року у справі №947/22077/23.

Заявник звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 54112» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп ОДАЗ модель 9385 реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного засобу « НОМЕР_3 ». Заявник зазначає, що арешт було накладено з метою збереження майна, пройшов значний час, слідчим було оглянуто вказані транспортні засоби та проведенні всі слідчі дії. Заявник зазначає, що в даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено жодній особі, а тому просить скасувати арешт.

Заявник в судовому засіданні підтримав доводи клопотання, та просив їх задовольнити на підставі доводів викладених в ньому.

Прокурор до суду не з`явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення клопотання не заперечував, вказавши, що по даному кримінальному провадженні вже було проведено слідчі дії з даний транспортним засобом.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2023 року у справі №947/22077/23 було накладено арешт на транспортний засіб вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 54112» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп ОДАЗ модель 9385 реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного засобу « НОМЕР_3 », який належить ТОВ «Елеватор плюс».

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що на транспортний засіб вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 54112» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп ОДАЗ модель 9385 реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного засобу « НОМЕР_3 », дане майно визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідав критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речового доказу на нього було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить заявник.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Прокурор в даному кримінальному провадженні зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні всі необхідні автотехнічні експертні дослідження з автомобілем марки «КАМАЗ 54112» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп ОДАЗ модель 9385 реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведенні, у подальшому зберігання автомобіля на майданчику не має потреби.

Вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2023 року в рамках кримінального провадження №0000502 від 07.07.2023року на транспортний засіб, відпала, проте оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2023 року у справі №947/22077/23 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 54112» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп ОДАЗ модель 9385 реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного засобу « НОМЕР_3 », накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000502 від 07.07.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1