Справа № 594/574/24
Провадження № 1-кп/594/88/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

в ході відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено 20 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

30 травня 2024 року щодо особи обвинуваченого судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів тобто до 29 липня 2024 року включно.

В період до 25 липня 2024 року закінчити провадження у справі не представляється можливим.

В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 клопотала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України. Крім того, відносно особи ОСОБА_5 продовжують існувати певні ризики зокрема, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей чи утриманців не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. А тому, вважає, що усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і міру покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може у будь-який час та спосіб переховуватись від суду, а саме: покинути стале місце проживання.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтувала тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у будь-який спосіб може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом погроз (згідно показів ОСОБА_6 - ОСОБА_5 покидаючи житловий будинок запевнив ОСОБА_6 , що якщо останній звернеться в поліцію, то ОСОБА_5 чи хтось із його друзів спричинить йому насильницьку смерть) або їх підкупу, в замін на дачу ними неповних або неправдивих показів чи їх зміни у даному кримінальному провадженні, що є важливим для досудового розслідування, так як останній обізнаний із їх анкетними даними та адресою місця проживання .

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтувала тим, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв умисні кримінальні правопорушення проти власності, притягувався до кримінальної відповідальності. Так, згідно вироку Борщівського районного суду Тернопільської області від 16.05.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання звільнено з іспитовим строком терміном на 2 роки. Вирок законної сили не набрав.

Поряд з тим, оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вважає за недоцільне застосування до особи обвинуваченого застави та вважає, що більш м`який захід неспроможний нівелювати заявлені ризики.

Захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження строку дії запобіжного заходу заперечив, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не знаходить підставними та належним чином обґрунтованими, оскільки вважає, що такі ґрунтуються виключно на припущеннях. Про що, зокрема, свідчить посилання прокурора на те, що обвинувачений може впливати на потерпілих, які ще не допитані судом, що не відповідає дійсності, адже потерпілі вже були допитані судом. При цьому, зауважив, що за період утримання під вартою, а це майже 6 місяців, стан здоров`я обвинуваченого суттєво погіршився, у зв`язку з чим він потербує вартісного та ефективного лікування, чого в умовах утримання під вартою позбавлений. А тому, просив суд змінити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, а у даному випадку на цілодобовий домашній арешт, оскільки останній усвідомив свою протиправну поведінку, та вчиняти інші кримінально карні діяння наміру не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 позицію захисника підтримав повністю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи заявленого прокурором клопотання, суд приходить до висновку про доцільність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Такий висновок суд обґрунтовує тим, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та по даний час, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. З моменту фактичного затримання і по даний час, саме утримання обвинуваченого в ізоляції від суспільства, шляхом обмеження певних його прав та свобод, гаранує його належну поведінку. Обрання відносно особи останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зумовлено не виключно тяжкістю злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а й сукупністю і інших даних, які, зокрема, стосувалися його особи.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується, у тому числі, і у вчиненні особливо тяжкого злочину, який вчинив у період здійснення щодо нього кримінального провадження, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Його протиправна поведінка була припинена виключно завдяки ізоляції від суспільства. Враховує суд і те, що ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей чи утриманців не має, сталість його соціальних зв`язків не доведена. Враховує суд і тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим.

Також суд бере до уваги і обставини вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину ОСОБА_5 , покидаючи житловий будинок, запевнив потерпілого ОСОБА_6 , що якщо останній звернеться в поліцію, то ОСОБА_5 чи хтось із його друзів спричинить йому насильницьку смерть.

Що, в сукупності, на думку суду, свідчить про те. що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Що суд розцінює свідченням того, що заявлені під час судового провадження ризики, які слугували підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді утримання під вартою, передбачені пп 1, 3 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, продовжують існувати, а його належна поведінка досягнута виключно завдяки ізоляції від суспільства.

Обставин, які б вказували на зворотнє чи спростовували б такі, в ході судового розгляду встановлено не було, жодна з сторін доказів цього суду не надала.

Твердження захисника в тій частині, що стан здоров`я обвинуваченго виключає можливість утримання обвинуваченого під вартою, за відсутності даних, які б такі обставини стверджували, суд не знаходить достатньо переконливими.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, підстав для визначення розміру застави суд не знаходить, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, з огляду на те, що кримінальне провадження неможливо завершити до спливу терміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, з тих підстав, що стороною обвинувачення протягом тривалого часу не забезпечується прибуття свідків до суду, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання останнього під вартою на строк не більше двох місяців, тобто 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 днів тобто до 23 вересня 2024 року включно.

Головуюча: