Справа № 595/1004/24
Провадження № 1-кп/595/118/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000090, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броварі Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 22 березня 2024 року близько 19 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21053», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною догори по вул. Винниченка в с. Трибухівці Чортківського району Тернопільської області, зі сторони м. Бучач у бік м. Чортків. В цей час, ділянкою вказаної вулиці, що неподалік магазину «Майстер», попереду автомобіля «ВАЗ 21053», у попутному напрямку по правому узбіччю, рухався пішохід ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 . Під час руху водій автомобіля «ВАЗ 21053» ОСОБА_7 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР).

Унаслідок цього та в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «маневрування (маневр)» та виконання їх вимог) та 10.1 ПДР, водій ОСОБА_7 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив керованим автомобілем «ВАЗ 21053» напрямок руху праворуч та в подальшому виїхав на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - праве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався вказаним узбіччям у попутному з ним напрямку.

Внаслідок даного наїзду пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини діафіза лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових уламків, забійно-рваної рани на обличчі, садна на обличчі, які за ознакою тривалого (понад 21 дня) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та суду пояснив, що він близько 19.00 год. їхав зі сторони м. Бучач в с. Трибухівці і зачепив правим дзеркалом керованого ним транспортного засобу пішохода, потерпілого ОСОБА_5 . Разом з тим стверджує, що по обочині він не їхав. ОСОБА_5 , на його думку, був у нетверезому стані. Вважає, що він винен лише у тому, що не зупинився після ДТП та покинув місце події. Чому він так поступив, пояснити не може, мабуть від перенесеного стресу. Зазначив, що відвідував потерпілого у лікарні та передав йому на лікування 15000 грн. Вказав, що на даний час він не в змозі повернути потерпілому більше коштів, оскільки отримує невелику пенсію, окрім того, хворіє. Шкодує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вони зі своїм знайомим ОСОБА_6 йшли по обочині дороги по правій стороні з лікарні, що розташована у м. Бучач у сторону с. Трибухівці. Було вже досить темно. Ввечері, близько 19.00 год., в с. Трибухівці біля магазину «Майстер» обвинувачений здійснив на нього наїзд і втік з місця події. Два хлопці, які йшли неподалік, викликали швидку медичну допомогу та працівників поліції. На другий день, коли він перебував у лікарні, обвинувачений відвідав його і передав 15 000 грн. Станом на сьогодні він перебуває на лікуванні і продовжує приймати ліки, йому проведено оперативні втручання. Він поніс значно більше витрат, які йому обвинуваченим повністю не відшкодовано. Щодо міри покарання то висловився, що бажає лише, щоб ОСОБА_3 повернув йому кошти, які він витратив на лікування.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим він не знайомий, а з потерпілим вони проживають неподалік одне від одного. Того вечора вони випадково зустрілися з ОСОБА_5 на території лікарні, що по вул. Шухевича в м. Бучач. Разом доїхали транспортом до Бучацького коледжу, а вже звідти пішли пішки в сторону с. Трибухівці. Зауважує, що на вулиці було темно, вони обоє йшли по обочині, ОСОБА_5 йшов ближче до проїжджої частини дороги. Він почув лише стукіт і побачив, що ОСОБА_8 упав. Водій, який збив ОСОБА_5 не зупинився. На місці події залишилося дзеркало від автомобіля обвинуваченого. Він почав кричати, кликати на допомоги, на що до них підійшли якісь хлопці, які викликали швидку медичну допомогу, яка прибула на місце події приблизно через 5 хв. і надавала ОСОБА_5 допомогу. Згодом також прибули працівники поліції, яким він розповів про те, що сталося.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 23.03.2024 за № 0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в якому викладено короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення злочину, зокрема: 22 березня 2024 року близько 18.00 год. водій легкового автомобіля марки «ВАЗ 21053», червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Броварі Бучацької ОТГ Чортківського району, рухаючись дорогою у межах АДРЕСА_3 , не був достатньо уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Трибухівці Чортківського району, який рухався узбіччям у попутному напрямку. В результаті даного ДТП ОСОБА_5 отримав різного роду та ступеня тяжкості тілесні ушкодження та був госпіталізований для надання медичної допомоги у Бучацьку ЦКРЛ;

- протоколом огляду місця дорожньо-транпортної пригоди, яка сталася в АДРЕСА_3 , складеного слідчим СВ ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 22 березня 2024 року. Під час огляду, в порядку та на підставі ст.ст. 167, 168 КПК України, з місця пригоди вилучено наступне: залишки лакофарбового покриття червоного кольору, які поміщено у сейф-пакет № WAR 1186285 та дзеркало заднього виду (бокове праве) чорного кольору, яке поміщено у сейф-пакет RAW 0045618;

- план-схемою, що є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по вул. Винниченка в с. Трибухівці 22 березня 2024 року, з фотозображеннями;

- протоколом огляду речей та місцевості в с. Броварі від 23 березня 2024 року, складеного слідчим СВ ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_9 , проведеного за участю власника ОСОБА_10 та ОСОБА_3 . В ході проведення огляду було вилучено легковий автомобіль марки «ВАЗ 21053», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик в АДРЕСА_4 ;

- висновком експерта Чортківського районного відділення Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №42 від 19 квітня 2024 року, з якого слідує, що за даними медичних документів у ОСОБА_5 встановлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини діафіза лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових уламків; «забійно-рвана» рана на обличчі; садна на обличчі. З приводу закритого перелому лівої стегнової кістки ОСОБА_5 24.03.2024 та 28.03.2024 були проведені оперативні втручання накладання апарату зовнішньої фіксації на ліве стегно та закрита репозиція і металоостеосинтез перелому лівої стегнової кістки інтрамедулярним блокуючим стержнем. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від дій тупих предметів незадовго до поступлення ОСОБА_5 в КНП «Бучацька МЛ», 22.03.2024, не виключено, під час дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої вказані у постанові. Вищевказані тілесні ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами (у медичних документах не описано проявів шоку тяжкого ступеня, масивної крововтрати, тощо) і згідно п.п. 2.2.1 та 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Київ 1995, за ознакою тривалого, понад три тижні, розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки, при звичайному перебігу травматичного процесу, такі тілесні ушкодження потребують для свого повного загоєння термін, тривалістю більше як 21 день;

- висновком експерта № СЕ-19/120-24/3996-ІТ, складеного експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 05.04.2024, згідно якого, на момент експертного дослідження система рульового керування, наданого на дослідження автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху не виявлено. На момент експертного дослідження робоча ОСОБА_11 система наданого на дослідження автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.1 (Гальмові системи) Правил дорожнього руху не виявлено. На момент експертного дослідження фари головного світла, наданого на дослідження автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , перебувають у працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.3 (Зовнішні світлові прилади) Правил дорожнього руху України не виявлено. На момент експертного дослідження несправностей (невідповідностей) системи рульового керування, робочої гальмівної системи та фар головного світла, наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено, а тому питання про час виникнення несправностей втрачає зміст з технічної точки зору і по цій причині не вирішувалось. На момент експертного дослідження несправностей (невідповідностей) системи рульового керування, робочої гальмівної системи та фар головного світла, наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено, а тому питання про вплив несправностей на керування транспортним засобом, можливість їх виявлення водієм та перебування несправностей в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди втрачають зміст з технічної точки зору і по цій причині не вирішувались;

- висновком експерта Тернопільського НДЕКЦ № СЕ-19/120-24/3974-ІТ від 05.04.2024, згідно з яким, у момент первинного контакту під час наїзду автомобіль «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , контактував із пішоходом правою передньою боковою частиною на відстані наближено 17-65 см від переднього габаритного краю цього транспортного засобу, зокрема: правою боковою частиною переднього бампера та аркою переднього правого колеса. Окрім цього, в подальшому автомобіль контактував із пішоходом центральною частиною переднього правого крила та правим дзеркалом заднього виду. Наїзд автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , на пішохода відбувся у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги вул. Винниченка, в межах смуги руху до м. Чортків, поблизу краю проїзної частини дороги або узбіччя, що примикає до нього. У повздовжньому напрямку, в місці, що дещо передує початку утворення «осипу залишків лакофарбового покриття червоного кольору», зафіксованого у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди під умовним позначенням № 4, ближня границя еліпса розсіювання уламків розміщується від місця наїзду на відстань, близьку до переміщення їх в повздовжньому напрямку за час вільного падіння, якщо переміщатись в напрямку руху автомобіля. Встановити в абсолютних величинах та в категоричній формі у поперечному напрямку місце наїзду автомобілем на пішохода не надається можливим у зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди;

- протоколом слідчого експерименту, складеного слідчим СВ ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_9 23 квітня 2024 року за участю понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , який проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні про ДТП, яка відбулася 22.03.2024 на ділянці автодороги, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , внаслідок якої отримав тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Зокрема, під час проведення даного слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 показав, де відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_5 , а саме: вказав на край узбіччя. Поняті провели заміри та констатували, що місце наїзду знаходиться на відстані 9,9 м до лівого (у напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21053») краю проїзної частини та 1,3 м до базової лінії, а при наїзді на пішохода автомобіль контактував правою передньою боковою частиною. Свідок ОСОБА_3 повідомив, що він не може вказати точне місце, де відбувся наїзд керованим ним автомобілем на пішохода, оскільки все відбулося миттєво і він не запам`ятав місце наїзду. Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що наїзд на нього дійсно відбувся у місці, на яке вказав свідок ОСОБА_6 , а також підтверджує той факт, що дійсно наїзд відбувся правою передньою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 21053»;

- план-схемою та фотозображеннями, що є додатком до протоколу слідчого експерименту від 23.04.2024;

- висновком експерта № СЕ-19/120-24/5227-ІТ від 29 квітня 2024 року, відповідно до якого, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.2, 12.4, 12.9 «б», 10.1 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 , виконавши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля «ВАЗ 21053», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, яка з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 225 від 29 березня 2024 року, на підставі даних судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_5 , 1988 р.н., враховуючи повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_5 , відібраного медичними працівниками КНП «Бучацька міська лікарня» БМР 22 березня 2024 року о 20 год. 00 хв., знайдено етиловий спирт в концентрації 0,42 проміле. Метилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів ті їх ізомерів не виявлено. Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо можна припустити, що на момент ДТП, 22.03.2024 близько 19.00 год., концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_5 , із врахуванням часу забору взірця крові (22.03.2024 о 20.00 год.), могла становити приблизно 0,57 проміле, що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам легкого алкогольного сп`яніння.

За даними висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 224 від 29 березня 2024 року, на підставі даних судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_3 , 1957 р.н., враховуючи повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, при газохроматографічному дослідженні взірця ОСОБА_3 , відібраного медичними працівниками КНП «Бучацька міська лікарня» БМР 22 березня 2024 року о 23 год. 55 хв., метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих письмових доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Отже, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.3 «б», «д», п.1.10, п. 10.1 Правил дорожнього руху України в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданого збитку у добровільному порядку.

Обставини, що обтяжують покарання та передбачені ст.67 КК України відсутні.

Відповідно до характеристики №44, виданої старостою Язловецького старостинського округу Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , який проживає в с. Броварі Чортківського району Тернопільської області, на території Язловецького старостинського округу характеризується з позитивної сторони.

Згідно відповіді КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради № 401 від 08.04.2024, наданої на запит заступника начальника ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Броварі Чортківського району Тернопільської області, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За даними довідки № 232, виданої КНП «Тернопільський обласний клінічний онкологічний диспансер» 28.03.2024, ОСОБА_3 знаходиться на лікуванні в Тернопільському онкодиспансері з 26.03.2024 по теперішній час.

Відповідно до вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області №13-04042024/61003 від 04 квітня 2024 року, ОСОБА_3 раніше не судимий.

Враховуючи вищенаведене, встановлені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, думку потерпілого з приводу призначення обвинуваченим покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у виді штрафу, що буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Про необхідність призначення саме такого основного покарання, на переконання суду, свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім цього, суд звертає увагу на необережну форму вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Поряд з цим, суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Також при прийнятті рішення суд враховує, що санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає наявність як основного, так і додаткового виду покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. За правовою конструкцією положень санкції ч.1 ст.286 КК України такий вид покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами, законодавцем було визначено як обов`язковий додатковий вид покарання, без альтернативи не призначення такого.

Так, з урахуванням обставин скоєного злочину, який вчинено з необережності, характеру допущених ОСОБА_3 порушень Правил безпеки дорожнього руху, даних, які характеризують особу обвинуваченого, поведінки після вчинення злочину, враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність в матеріалах кримінального провадження даних про системний характер порушення обвинуваченим вимог ПДР, суд вважає за доцільне застосовувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та на переконання суду відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, які підлягають захистку, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в користь державного бюджету судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року на залишки лако-фарбового покриття, які було поміщено у сейф-пакет № WAR1186285, праве бокове дзеркало заднього виду, чорного кольору, яке було поміщено у сейф-пакет №RAW0045618 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, та легковий автомобіль марки «ВАЗ 21053», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Броварі Чортківського району, і на праві власності належить ОСОБА_15 , жителю с. Броварі Бучацького району Тернопільської області, і який знаходиться на арештмайданчику відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, за адресою м. Бучач, вул. Міцкевича, 6, Чортківського району Тернопільської області скасувати.

Речові докази:

- залишки лако-фарбового покриття, які поміщені у сейф-пакеті № WAR1186285 та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- легковий автомобіль марки «ВАЗ», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на арештмайданчику відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, та праве бокове дзеркало заднього виду, чорного кольору, яке поміщено у сейф-пакет №RAW0045618 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_15 ;

- джинси темного кольору, кофта синього кольору, труси сірого кольору, шкарпетки чорного кольору, куртка коричневого кольору, одна пара кросівок білого кольору, які знаходяться у сейф-пакеті № 2092011 та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 9844 грн 64 коп. за проведення судових експертиз, а саме: судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/3996-ІТ від 05.04.2024, вартість проведення якої становить 3029,12 грн; судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/3974-ІТ від 05.04.2024, вартістю 3029,12 грн; судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-24/5227-ІТ від 29.04.2024, вартість якої складає 3786, 40 грн.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1