Справа № 405/6856/24
провадження № 1-кс/405/3219/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 м. Кропивницький

.

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання директора ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна

встановив:

директор ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , знаходиться справа за фактом ДТП, яка мала місце 05.10.2024 року по автодолрозі «Київ-Одеса» за участю КТЗ марки VOLVO FH460, реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , іншим учасником даної ДТП був пішохід, який вибіг на проїзну частину з узбіччя в темний час доби та потрапив під колеса вказаного КТЗ.

Представник ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» у призначений до розгляду день у судове засідання не з`явився, проте про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Слідчий у судове засіданні не з`явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду даного клопотання повідомлявся належним чином.

Отже, оскільки положенням ст. 174 КПК України не передбачена обов`язкова участь особи, яка звернулася до суду з даним клопотання, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання відповідно до наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Водночас слідчим суддею відзначається, що звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням директор ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 в клопотанні про скасування арешту майна зазначив, що у провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , знаходиться справа за фактом ДТП, яка мала місце 05.10.2024 року по автодолрозі «Київ-Одеса» за участю КТЗ марки VOLVO FH460, реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , іншим учасником даної ДТП був пішохід, який вибіг на проїзну частину з узбіччя в темний час доби та потрапив під колеса вказаного КТЗ. Разом з тим, директор ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» не довів, що слідчим суддею фактично накладався такий арешт та в чому наявна підстава для скасування арешту майна, а посилався виключно на положення ст. 174 КПК України, якою врегульовано питання скасування арешту майна.

Але, з метою об`єктивного з`ясування всіх обставин, на які вказав у своєму клопотанні директор ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 , винесені законного та обґрунтованого судового рішення, слідчим суддею відмічається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2024 року було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на вантажний автомобіль «Volvo FH 460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 25.01.2024, належать юридичній особі, а саме ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ», юридична адреса: Україна, 65026, Одеська область, місто Одеса, вулиця Пушкінська, буд. 14/23, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , якими керував водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, з забороною користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Роз`яснено строк і порядок оскарження вказаної ухвали.

Проте, директор ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 у своєму клопотанні не довів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, виходячи з викладеного слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання директора ТОВ «АГРОТРЕНД КОМПАНІ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_5