Провадження № 1-кп/592/681/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження №0002288, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2024,

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Путивль Путивльського району Сумської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої, одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

18.07.2024 близько 11 год ОСОБА_4 , знаходячись в Іллінському парку, за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 10, познайомилась з раніше невідомим чоловіком - ОСОБА_6 , з яким у подальшому, близько 13 год 00 хв проводили спільний відпочинок у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Суми, площа Покровська, буд. 15.

Після цього, в зазначений день, близько 15 год, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 попрямували за адресою: м. Суми, Покровська площа, буд. З, де, поруч з магазином «Кошик», ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 власну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , повідомивши ПІН - код картки, для здійснення останньою купівлі у вказаному магазині алкогольних напоїв. Маючи при собі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаною карткою з метою подальшого викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , здійснивши придбання алкогольних напоїв та розуміючи, що на рахунку банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_6 , можуть зберігатися грошові кошти, та усвідомлюючи, що платіжна картка згідно з примітки до ст. 358 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп. 7, 13, 56, 63 ст. 1, ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, оскільки є електронним платіжним засобом, який містить реквізити, що дають змогу ідентифікувати його емітента, та використовується для ініціювання платіжних операцій з рахунку, відкритого на ім`я потерпілого, маючи на меті подальше її використання у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, залишила зазначену банківську картку при собі, не повернувши потерпілому, таким чином привласнивши її.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у привласненні офіційного документу, а саме банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 , вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Продовжуючи свої умисні, протиправні дії, ОСОБА_4 , привласнивши банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , розуміючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету на крадіжку грошових коштів з банківської карти, 18.07.2024, 19.07.2024, 20.07.2024 здійснила зняття коштів та розрахунки за товар вищевказаною банківською карткою в торгівельних точках міста Суми та зняття коштів з банкоматів на загальну суму 233230 грн 43 коп., якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному, таємному, вчиненому в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, викраденні чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , на загальну суму 233230 грн 43 коп., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану».

Ухвалою від 03.10.2024 суд закінчив підготовче провадження та призначив судовий розгляд.

Під час судового розгляду прокурор заявив про досягнення між ним та обвинуваченою угоди про визнання винуватості та надав угоду на розгляд суду.

Угода про визнання винуватості, укладена 08.10.2024 між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002288від 27.07.2024, з одного боку, та обвинуваченою в цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку у присутності захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

В угоді також зазначені передбачені ст. 473 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди і передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості і призначенні обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, щиро каялась, вказала, що цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і погодилась на призначення їй узгодженого покарання, зазначала, що угода укладена в добровільному порядку. Також не заперечувала проти задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , зазначала, що вже частково відшкодувала йому шкоду, спричинену кримінальними правопорушеннями в розмірі 5000,00 грн.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 , також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, угода була укладена ОСОБА_4 добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, надав письмову згоду на укладення цієї угоди між прокурором та обвинуваченою. Підтвердив, що обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала йому 5000,00 грн, а тому просив задовольнити його цивільний позов за вирахуванням цієї суми.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів ( пункт 1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За приписами ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України тяжким злочином.

Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Також суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови цієї угоди про визнання винуватості відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. До угоди про визнання винуватості додана письмова згода потерпілого ОСОБА_6 надана прокурору на її укладення.

Узгоджена сторонами міра покарання ОСОБА_4 відповідає загальним засадам призначення покарання, вимогам ст. 65 КК України.

Ураховуючи обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з огляду на дані про винну особу, яка раніше несудима, не перебуває на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, одружена, має на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України, суд не встановив.

Щодо цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд дійшов такого висновку.

Цивільний позов пред`явлений на суму 233230,43 грн.

Водночас, і обвинувачена ОСОБА_4 , і потерпілий ОСОБА_7 ,. в судовому засіданні підтвердили факт часткового відшкодування обвинуваченою потерпілому шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, а саме в розмірі 5000,00 грн (про що свідчить оригінал розписки від 08.10.2024).

Також, обвинувачена зазначила про готовність відшкодувати заподіяну шкоду, визначену в цивільному позові потерпілого, за вирахуванням цієї суми.

Потерпілий також просив стягнути з обвинуваченої суму, визначену в цивільному позові, за вирахуванням 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За приписами ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на викладене, заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню, а саме з обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно стягнути матеріальну шкоду в сумі 228230 грн 43 коп.

Арешти, накладені ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2024 (справа №592/12487/24), від 31.07.2024 (справа №592/12634/24), від 24.09.2024 (справа №592/15694/24) слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.10.2024 між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002288, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу розміром п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, якщо вона протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Цивільний позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 228230 (двісті двадцять вісім тисяч двісті тридцять) гривень 43 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2024 (справа №592/12487/24), на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2024 (справа №592/12634/24), на мобільний телефон марки xiоmi redmi 12 c, imei I: НОМЕР_2 , imei I: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2024 (справа №592/15694/24), на мобільні телефони марки Tecno CL 6 сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , прозорий силіконовий чохол, зарядного пристрою із надписом на поверхні Tecno 70W, кабелю білого кольору 50 см., картонної коробки біло-синього кольору із надписом на поверхні Tecno 30, 256GB ROM, 16 GB RАM, мобільний телефон марки Iphone 11, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , чорного кольору, кабелю білого кольору довжиною 30 см., картонної коробки із написами на поверхні Iphone НОМЕР_8 , imei1: НОМЕР_6 , зарядного пристрою із написом на поверхні «Belkin mode in china 626615223DK».

Речові докази: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути власнику ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки xiоmi redmi 12 c, imei I: НОМЕР_2 , imei I: НОМЕР_3 ,, який зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути власнику ОСОБА_6 ;

-мобільні телефони марки Tecno CL 6 сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , прозорий силіконовий чохол, зарядного пристрою із надписом на поверхні Tecno 70W, кабелю білого кольору 50 см., картонної коробки біло-синього кольору із надписом на поверхні Tecno 30, 256GB ROM, 16 GB RАM, мобільний телефон марки Iphone 11, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , чорного кольору, кабелю білого кольору довжиною 30 см., картонної коробки із написами на поверхні Iphone 11, imei1: НОМЕР_6 , зарядного пристрою із написом на поверхні «Belkin mode in china 626615223DK», які зберігаються в камері речових доказів Сумського РУП, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1