Провадження 1кп-932/393/24
Справа 932/5522/24
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000665, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 27 червня 2024 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. З обвинувальним актом також надійшла угода про визнання винуватості від 26 червня 2024 року. Згідно з даною угодою прокурор Центральної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченої на його призначення.

27 червня 2024 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила не затверджувати угоду про визнання винуватості від 26 червня 2024 року, у зв`язку зі зміною кримінального закону. Крім того, прокурор просила закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України для цілей застосування норм Кодексу в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується сума неоподатковуваного мінімуму, яка встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної цим Кодексом для відповідного року, якадорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн. Виходячи з вищевикладеного, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до 3028 грн., а отже внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , оскільки вартість майна за кримінальним правопорушенням становила 2700 грн.

У судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали позицію прокурора, також просили суд відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки вони її не підтримують та закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні вищезазначеної угоди, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з його невідповідністю КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі умови угоди не відповідають інтересам суспільства, та/чи умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена та її захисник відмовилися від затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, з підстав зміни кримінального закону та заявленням клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, суд вирішуючи питання пов`язані з закриттям кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України повинен встановити чи мало місце та було вчинено обвинуваченою діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), також в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення з викладом даних про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, а саме часу, місця та інших обставин його вчинення.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення, оскільки формулювання обвинувачення це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КК України, тому що саме формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість обвинуваченому у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Таким чином з обвинувального акту вбачається, що викладені прокурором фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення містять протиріччя між вчиненими обвинуваченою діями та їх кваліфікацією, а саме з формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_5 звинувачується у таємному викраденні 29.04.2021 року о 6-45 годин у магазині «Продукти» за адресою: АДРЕСА_2 чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 2700 гривень, які належать ФОП ОСОБА_6 в умовах воєнного стану. При цьому прокурором зазначено, що воєнний стан в Україні був введений 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022. Одночасно і дії обвинуваченої кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено в умовах воєнного стану.

Таким чином, фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення містять суперечності, що впливає на коректність та правильність кваліфікацій дій обвинуваченої.

Вищевказані протиріччя та некоректність обвинувального акту унеможливлюють розгляд по суті клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України абопризначення справи до судового розгляду і є підставами для повернення обвинувального акту з додатками прокурору.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи (у тому числі розгляд клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України) проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Законодавство України не передбачає таку можливість прокурора змінити обвинувачення на стадії підготовчого судового засідання, як і не передбачає можливість усунути зазначені протиріччя та недоліки у інший спосіб шляхом їх виправлення.

Таким чином надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з метою не допущення порушення прав обвинуваченої, встановлення всіх обставин справи, вірної правової кваліфікації діяння, тощо, а тим більше з огляду на те, що сторони в судовому засіданні фактично відмовилися від підтримання та затвердження угоди про визнання винуватості та заявили клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, яке повинно бути розглянуто у відповідності з вимогами діючого законодавства, в затвердженні угоди судом необхідно відмовити у зв`язку з відмовою сторін в її підтриманні та її невідповідності КК та КПК України, як і відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки воно є передчасним і його розгляд є неможливим без усунення вищевикладених недоліків обвинувального акту прокурором.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 372, 376, 469, 474 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, погодженої 26 червня 2024 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000665, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - повернути прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1