Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/1664/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 року за №0002438 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2024 року, приблизно 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у громадському місці, за адресою: АДРЕСА_2 , де в останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, людської гідності сторонніх осіб, які знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись хуліганськими спонуканнями, ігноруючи правила поведінки та засади моральності, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, протиставивши себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, почав конфліктувати з ОСОБА_4 . На зауваження про припинення такої протиправної поведінки, яке зробив ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 не реагував, натомість бажаючи самостверджуватися за рахунок приниження інших осіб, протиставивши себе іншим громадянам, ОСОБА_3 свою агресивну поведінку зосередив на ОСОБА_4 , як на особі, яка припиняла його хуліганські дії.

Так, на спробу ОСОБА_4 припинити хуліганські дії ОСОБА_3 , останній, здійснюючи активний опір та голосно висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою почав штовхати ОСОБА_4 , після чого своєю головою наніс останньому один удар у ділянку верхньої губи, внаслідок чого відповідно до висновку експерта у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: а) синець на шкірі верхньої губи по центру та справа (3,0х1,5(см), який подовжується крововиливом у слизовій верхньої губи на фоні якого забійна рана; б) невизначеної форми садна - в ділянці 4-го п`ясно-фалангового суглобу (0,2х0,3(см)) та на тильній поверхні дистальної фаланги 3-го пальця (0,2х0,2(см)), на тильній поверхні правого ліктя (5,0х4,0(см)); крововилив у слизовій верхньої губи по центру та справа (3,5х4,0(см) на поверхні якого точкові садна.

Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Тілесне ушкодження, вказане у п. а) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразилось у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 подав письмову заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказав, що він ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, складену у присутності захисника щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується з посередньої сторони, його відношення до вчиненого, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції частини першої статті 296 КК України у вигляді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. ( сімнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Речові докази:

-мобільний телефон марки «VIVO» чорного кольору, який упаковано до спец. пакунку ICR 0097443, паспорт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який упаковано до спец. пакунку ICR 0097444, сумка із тканини кольору «хакі» із ключами від квартири, яку упаковано до спец пакету QYH 0034858 - повернути ОСОБА_3 .

-змив РБК з автомобіля та поміщений до паперового конверту коричневого кольору з відповідними позначками та підписами понятих - знищити,

-CD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження №0002438.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, у порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1