ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3354/24 Справа № 204/9669/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

особи стосовно якої

застосовано примусові

заходи медичного характеру ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року про продовження застосування примусового заходу медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2024 продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Мотивуючи прийняте рішення суд послався на те, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів №1077 від 26.09.2024 психінчий стан ОСОБА_7 свідчить про збереження особливої небезпеки для оточуючих, а тому, суд заслухавши думки сторін дійшов висновку, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає на тяжке психічне захворювання, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати а постановити нову, якою змінити умови примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_7 до закладу з посиленим наглядом.

У випадку якщо суд не знайде підстав для задоволення вищезазначених вимог просить направити справу до суду першої інстанції для для призначення іншої судово-психіатричної експертизи.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на незаконність судового рішення та вважає, що продовження госпіталізації ОСОБА_7 в умовах суворого нагляду є надмірним заходом і порушує принцип пропорційності, оскільки не доведено що стан ОСОБА_7 вимагає такого суворого виу заходу контролю. При цьому, захисник вказує, що суд належним чином не оцінив ступінь небезпечності психічно хворого та проігнорував доводи ОСОБА_7 про відсутність доказів його тяжкого психічного стану, який би вимагав суворого нагляду, оскільки його адекватність можуть підтвердити люди з якими він спілкується та не розглянув можливості застосування до ОСОБА_7 альтернативного заходу медичного характеру як переведення до закладу з посиленим наглядом.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні особа, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник установи заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

З матеріалів провадження видно, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме ч.1 ст.121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні у Дніпровській Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «ІСП МОЗ України» з 15.09.2021 і по теперішній час. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу.

Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2022, 03.08.2022, 20.02.2023, 20.07.2023, 26.12.2023, 14.05.2024 продовжувалось застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом щодо ОСОБА_7 .

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що заява про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 подана до суду 03.10.2024 року, тобто до спливу 6-місячного строку, та уповноваженою особою ОСОБА_9 , яка є представником Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут судової психіатрії МОЗ України разом з висновком комісії лікарів-психіатрів №1077 від 26.09.2024.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів №1077 від 26.09.2024 дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року.

Цим висновком підтверджується, що ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання, в клінічній картині захворювання наявні маячні ідеї стосунку до матері, потерпілого брата, маячні ідеї впливу, чаклунства до знайомої (однокласниці в минулому), які не мають афективного забарвлення, але не відрізняються пацієнтом від реальних подій. Зберігаються емоційно-вольові розлади у вигляді емоційної нестійкості, напруженості, недовірливості, дратівливості в чутливих питаннях, вразливості відносно критичних зауважень на свою адресу, порушення вольового контролю над проявом емоційних реакцій. Продовжує дисимулювати психотичну симптоматику (маячні ідеї, розлади сприйняття) та агресивну поведінку до рідних в минулому, описаних в медичній документації, шляхом заперечення та раціоналізації. Не усвідомлює тяжкості скоєного. Жаль до потерпілого не висловлює. Не розуміє хворобливості своїх переживань, проявів психічного захворювання, необхідності тривалого лікування. Має негативне ставлення до лікування, намагався не приймати призначені ліки, під час приймання ліків потребує постійного контролю з боку медичного персоналу.

Апеляційний суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів №1077 від 26.09.2024 щодо ОСОБА_7 є достатньо обґрунтованим та мотивованим і відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Доводи захисника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції щодо неповноти судового розгляду з огляду на те, що судом не були досліджені психічний стан ОСОБА_7 та не надано належної оцінки його показам стосовно його адекватності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 514 КПК України письмова заява представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра) щодо продовження примусових заходів, обгрунтовується лише висновком комісії лікарів-психіатрів, який повинен містити вичерпні дані щодо психічного стану здоров`я хворого. При цьому. Суд надав вичерпну оцінку всім доводам сторони захисту та дійшов обгрунтованого висновку про їх неспроможність.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд заяви представника установи проведено судом першої інстанції відповідно до вимог КПК України, з дослідженням доказів щодо стану хворого за час перебування в психіатричній лікарні з суворим наглядом, внаслідок чого судом було постановлено законну, обґрунтовану та вмотивовану ухвалу, підстав для її скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року про продовження застосування примусового заходу медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4