САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3409/24
Провадження № 1-кп/726/158/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

захисник потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження № 0000938, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 17.09.2024, близько 18 години 40 хвилин, перебуваючи у власному помешканні за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки, та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту із неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому не менше 4 ударів кулаками обох рук в область обличчя і тулуба. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , вже в присутності своєї матері ОСОБА_8 , наніс ще один удар долонею правої руки в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_7 .

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садни в підочній ділянці справа, які згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ст. 125 ч.1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Цивільний позов потерпілого про стягнення з нього моральної шкоди - визнав повністю.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України.

Законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили суд покарати обвинуваченого ОСОБА_4 згідно чинного законодавства та цивільний позов - задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням матеріалів справи.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України, за обставин наведених у вироку. З огляду на наведене, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 125 ч.1 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення (проступок), тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває на обліку у лікаря нарколога.

До обставин, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання вини, щире каяття та сприяння розкриття злочину.

Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, який просив суд призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов неповнолітнього ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України в розмірі - 4 000 (чотири тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1