УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 295/4922/23

провадження № 51-4231 зво 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

перевірила заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судового наказу від 20 грудня 2022 року та виконавчого листа № 71300779 у цивільній справі № 935/2514/22, а також ухвал слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2023 року, Житомирського апеляційного суду від 23 червня 2023 року та 12 серпня 2024 року і

встановила:

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, змісту звернення та доданих до нього документів, суддя Коростишівського районного суду Житомирської області 20 грудня 2022 року видав у цивільній справі № 935/2514/22 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Надалі у межах кримінального судочинства слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ухвалою від 10 травня 2024 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи, що полягала в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення Житомирський апеляційний суд ухвалою від 23 червня 2023 року залишив без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, згаданий суд 12 серпня 2024 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали від 23 червня 2023 року за виключними обставинами.

ОСОБА_1 , заперечуючи законність згаданих судових рішень, звернулась до Верховного Суду з заявою, поданою в порядку статей 459-461 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Дослідивши заяву, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Статтею 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону № 1402-VIII). Водночас у ст. 18 цього Закону визначено спеціалізацію судів щодо розгляду цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року (справа № 522/1021/16-ц) система судів загальної юрисдикції є розгалуженою; судова юрисдикція - це інститут права, котрий покликаний розмежувати компетенцію різних ланок судової системи та різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження включає в себе досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 1 КПК).

Крім того, провадження про перегляд за виключними обставинами здійснюється за правилами гл. 34 КПК, вякій визначено судові рішення, які можуть бути переглянуті за виключними обставинами. Однак оспорювані судовий наказ від 20 грудня 2022 року та виконавчий лист № 71300779, видані в цивільній справі і не можуть переглядатися в кримінальному провадженні. Тому Касаційний кримінальний суд не наділений повноваженнями їх ревізувати.

Беручи до уваги наведені положення Конституції України, статтіКодексу та Закону № 1402-VIIIоскаржені судовий наказ та виконавчий листне можуть бути предметом перегляду Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Водночас у згаданій главі КПК міститься норма, котра встановлює, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин (ч. 1 ст. 463 цього Кодексу). Таке конкретне унормування повноважень суду є втіленням принципу юридичної визначеності.

Однак зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить переглянути за виключними обставинами ухвали судів першої й апеляційної інстанцій. Таким чином, оскаржені заявницею ухвали в межах кримінального провадження № 295/4922/23, постановлені іншими судами, а тому не належать до предмета перевірки Верховного Суду в порядку процедури за виключними обставинами.

Що стосується інших вимог заявниці про притягнення до відповідальності певних осіб, зняття арешту з майна та грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то вони перебувають поза зв`язком із процедурою перегляду судового рішення за виключними обставинами, регламентованою кримінальним процесуальним законодавством.

Отже, колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

Оскільки оспорювані судові рішення не є предметом перегляду Верховного Суду за виключними обставинами, колегія суддів немає правових підстав для розгляду клопотання ОСОБА_1 щодо процесуального строку оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 463, 464 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судового наказу від 20 грудня 2022 року та виконавчого листа № 71300779 у цивільній справі № 935/2514/22, а також ухвал слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2023 року, Житомирського апеляційного суду від 23 червня 2023 року та 12 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4