Справа № № 585/3948/24
Номер провадження 1-кс/585/1451/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

23 вересня 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали клопотання старшого дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000318 від 14.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, у якому дізнавач просить накласти арешт на електронні ваги «Спартак» із циферблатною частиною та металевою платформою та металобрухту орієнтовною вагою 5 тон, з метою збереження речових доказів.

Клопотання мотивовано тим, що СД Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000318 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

При цьому, як стверджує у клопотанні дізнавач, у ході дізнання було встановлено, що у приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_3 незаконно організовано пункт прийому металобрухту.

У зв`язку з вищевикладеним, 13.09.2024 року у органу дізнання виник невідкладний випадок, передбачений ч. 3 ст. 233 КПК України, пов`язаний із врятуванням майна (речових доказів), у зв`язку із чим до постановлення ухвали слідчого судді, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд приміщення за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з виниклою необхідністю, з метою забезпечення збереження доказів для розслідування кримінального провадження, які було вилучено у ході невідкладеного огляду, дізнавач звернувся до суду із вказаним клопотанням.

У судове засідання дізнавач не з`явився, про дату та час судового розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Особа володілець майна та її представник у судовому засіданні не заперечували проти часткового задоволення клопотання, оскільки вилучені ваги ОСОБА_3 використовує при здійсненні господарської діяльності, оскільки здійснює прийом він населення та заготівлю горіхів, каштанів, пуху та пера свійської птиці та іншого.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у його задоволенні, виходячи із наступного.

Встановлено, що СД Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000318 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

При цьому 13.09.2024 року у органу дізнання виник невідкладний випадок, передбачений ч. 3 ст. 233 КПК України, пов`язаний із врятуванням майна (речових доказів), у зв`язку із чим до постановлення ухвали слідчого судді, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд приміщення за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_3 », у ході якого були виявлено та вилучено електронні ваги «Спартак» із циферблатною частиною та металевою платформою та металобрухту орієнтовною вагою 5 тон.

У клопотанні дізнавачем вказується на мету, з якою необхідно вжити заявлений захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, а саме вказує на те, що незастосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись таким майном призведе до зміни чи знищення слідів злочину танеможливості використати зазначені речі та інформацію, яка в них міститься в якості доказів.

Так, ст. 170 КПК України чітко передбачає коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений, або третя особа. При цьому вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт на майно накладається будь-якої фізичної або юридичної особи.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий, дізнавач або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Однак, дослідивши доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя не встановив належних даних, які б давали підстави вважати, що вказане в ньому майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Що стосується постанови дізнавача від 14 вересня 2024 року, якою майно, що вилучене 13.09.2024 р., визнано речовим доказом, то слід зазначити, що в ній дізнавач не навів жодних даних, які б вказували, що дане майно, відповідно до ст. 98 КПК України, має ознаки речового доказу. Дана постанова містить лише виклад фактичних обставин справи та вказівку на ст. 98 КПК України, критеріям якої, на думку автора процесуального рішення, відповідає вилучене майно, при цьому, що саме послугувало підставами вважати таке майно речовим доказом, останній не зазначив.

Не може бути у даному випадку накладено арешт і на «металобрухт орієнтовною вагою 5 тон», оскільки у такому формулюванні відсутні будь-які чіткі родові ознаки (походження та рід, якість та кількість тощо) майна, на яке дізнавач просить накласти арешт.

Таким чином, звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою його збереження як речового доказу дізнавач у достатній мірі не обґрунтував, яким саме чином майно, на яке просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та може бути використано як доказ в межах кримінального провадження № 0000318, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000318 від 14.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1