УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 12.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 09.11.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, на початку вересня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Вінниці, більш точної адреси слідством не встановлено, повідомив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про можливість переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 умови, суму, місце та спосіб такого переправлення з можливістю подальшого коригування суми грошових коштів і умов переправлення. На запропоновані ОСОБА_4 умови ОСОБА_5 погодився.

Надалі ОСОБА_4 на виконання досягнутої домовленості 13.09.2024 в період часу з 16 години 55 хвилин до 17 години 05 хвилин та з 19 години 15 хвилин до 19 години 25 хвилин, перебуваючи біля торгівельного центру «Караван» по вул. Грушевського, 56А, в м. Вінниці, зустрічався з ОСОБА_5 , якому повідомляв, що його переправлення через державний кордон буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, передати які потрібно йому ( ОСОБА_4 ) особисто перед початком такого переправлення. Після отримання грошових коштів ОСОБА_4 мав перевезти ОСОБА_5 до м. Тульчина Вінницької області, де його ( ОСОБА_5 ) мали зустріти невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою з якими діяв ОСОБА_4 , та які мали координувати подальші дії щодо незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.

Після цього ОСОБА_4 17.09.2024 приблизно о 16 годині 10 хвилин на виконання попередньої домовленості зустрівся поблизу ТЦ «Караван» по ул. Грушевського, 56А, в м. Вінниці з ОСОБА_5 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з яким додатково обговорив з умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. На запропоновані умови ОСОБА_5 погодився та перемістився разом з ОСОБА_4 до салону автомобіля AUDI A6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , припаркованого поряд з вищезазначеним торгівельним центром. У салоні автомобіля ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 доларів США разом з імітаційними грошовими коштами в умовній сумі 7900 доларів США в якості раніше обумовленої оплати за виконання комплексу дій з переправлення його через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 затримали працівники правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 18.09.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Олександрівка Слов`янського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Окрім того, 18.09.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 60 560 грн., яка на даний час внесена.

Завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи із забезпечення кримінального провадження застосовують з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном підозрюваним, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно частини 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Зокрема, за отриманими відомостями із Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником наступного транспортного засобу: Марка Honda модель CB 500, рік випуску 1997, дата останньої реєстрації 03.03.2023, об`єм (потужність) двигуна 499 см3.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки №395555373 від 19.09.2024 року з витягу «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) є власником житлового будинку (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 46 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, вказані автомобіль та житловий будинок, які перебувають у власності ОСОБА_4 в силу ч. 3 ст. 332 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Разом із тим, сторона обвинувачення вважає, що розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за його відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування, відчуження цього майна зі сторони підозрюваного та/або третіх осіб, тобто, усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований злочин, ОСОБА_4 може вчиняти активні дії, спрямовані на його приховування та відчуження, що відповідно, негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, натомість надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Клопотання підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000665 від 12.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а саме на:

- Транспортний засіб марки Honda модель CB 500, рік випуску 1997, дата останньої реєстрації 03.03.2023, об`єм (потужність) двигуна 499 см3;

- Житловий будинок (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 46 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконання ухвали доручити т.в.о. слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя