Справа № № 585/3912/24
Номер провадження 1-в/585/246/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

15 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого- ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з декриміналізацією відповідно до ЗУ № 3886-ІХ,-

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2024 року до суду надійшла заява від засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з декриміналізацією, відповідно до ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 подану ним заяву підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 подану засудженим ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення зави засудженого ОСОБА_4 заперечував, оскільки відповідно до вироку суду за яким останній був засуджений вартість викраденого майна складає 3428,00 гривень та 2550,00 гривень, що, враховуючи норми законодавства України, не виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. 2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Пунктом 1) частина 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м.Харків від 29.12.2022 року за ч.4 ст.185, 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строк відбування покарання відраховувати з 03.11.2022 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою ( строк попереднього ув`язнення) з 03.11.2022, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою(попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено обраний раніше - тримання під вартою. (а.ос.с.23-26)

Згідно розпорядження вирок Московського районного суду м.Харків від 29.12.2022 року набрав законної сили 31.01.2023 року. (а.ос.с.27).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024), який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 грн.

Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет на 2022 рік з 1 січня 2022 року по 31.12.2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2481 грн.

Для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум складає 2481 грн. х 50% =1240,50 грн.

Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму 2481 грн.

Згідно вироку суду злочин вчинено в березні 2022 року по 03 листопада 2022 року, вартість викраденого майна складає 3428,00 гривень та 2550,00 гривень.

Вислухавши учасників судового процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_4 за вироком Московського районного суду м.Харків складає 3428,00 гривень та 2550,00 гривень, що, враховуючи норми законодавства України, не виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з декриміналізацією відповідно до ЗУ № 3886-ІХ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6