Справа № 456/3935/15-к
Провадження № 1-кс/456/1041/2024
УХВАЛА

слідчого судді

19 вересня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора,

за участю:

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,-

встановив:

ОСОБА_3 подала до суду скаргу в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність процесуального прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 та скасувати постанову слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП ОСОБА_6 від 08.08.2024 про відмову в задоволенні клопотання, в рамках кримінального провадження №0000567.

В обґрунтування скарги покликається на те, що у вище вказаному об`єднаному кримінальному провадженні створено групу слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування, у складі слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та старшим слідчим призначено ОСОБА_8 .

На її клопотання слідчою ОСОБА_7 прийнято постанову від 04.07.2024 року про відмову у задоволенні клопотання до якої внесено неправдиві відомості з підстав проведення досудового розслідування у частині використання договору купівлі-продажу квартири від 26.03.2024 року з підробленим у ньому підписом, цитує: «.... органом досудового розслідування уже досліджено підроблення ОСОБА_9 підпису у договорі купівлі-продажу квартири від 26.04.2004 р. за свого сина ОСОБА_10 та його використання у правозастосовній діяльності, зокрема під час фіктивного продажу Валевськими квартири ОСОБА_11 та під час продажу квартири ОСОБА_11 . покупцю ОСОБА_12 у державного нотаріуса 11.10.2005 року» в той час коли ухвалою слідчого судді зобов`язано внести до ЄРДР відомості щодо використання договору купівлі-продажу квартири , яке об`єднане до даного кримінального провадження.

Оскільки , вказані дані є надуманими слідчою задля завуалювання тяжкого злочину, то вона оскаржила Постанову до процесуального прокурора. Процесуальний прокурор ОСОБА_13 , яка в продовж багатьох років залучена до даного кримінального провадження, достеменно володіючи всією інформацією у даному кримінальному провадженні, прийняла рішення у вигляді листа № 05-44-6-21 від 08.08.2024 року, у якому вказала: «Так, вивченням матеріалів кримінального провадження та постанови слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП від 04.07.2024 року у ході розгляду звернень (скарг) встановлено, що підстав для її скасування немає». Тобто, прийнятим рішенням слідчою ОСОБА_7 з яким погодилась процесуальний прокурор ОСОБА_13 , останні, практично самоусунулись від проведення досудового розслідування, діючи у користь третіх осіб, які фактично підробленням підпису у договорі купівлі-продажу квартири та його використанням розпочали реалізацію надуманого ними тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Оскільки , слідча ОСОБА_7 у прийнятому нею рішенні - Постанові керувалась невідомим скаржнику рішенням суду з підстав використання, то вона звернулася з клопотанням до слідчого у якому просила провести експертизу на рішення суду, яким керувалась слідча ОСОБА_7 , з підстав використання, оскільки вважала, що рішення на яке покликалась слідча ОСОБА_7 у Постанові є сфальсифіковане, або його взагалі не існує, а слідча таке надумала, щоб припинити досудове розслідування у частині «Використання».

08.08.2024 року слідча ОСОБА_6 прийняла постанову про відмову у задоволенні її клопотання. Зокрема , слідча ОСОБА_6 у Постанові вказує, що: «Розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_3 , орган досудового розслідування приходить до висновку, що вказане клопотання не може бути задоволене у зв`язку з відсутністю в ньому інформації про рішення з приводу якого потерпіла просить організувати експертизу». Постанова є не вмотивованою, не зрозумілою не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому вона оскаржила її до прокурора.

11.09.2024 року скаржник отримала під розписку рішення прокурора ОСОБА_14 від 06.09.2024 року у якому вказано, що за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження підстав для скасування Постанови не встановлено. Вважає, що прокурор ОСОБА_14 «вивчив уявно» кримінальне провадження не якісно, оскільки не зміг надати правову оцінку наявності чи відсутності рішення суду з підстав використання договору купівлі-продажу квартири з підробленим у ньому підписом та порекомендував їй знайти таке рішення у матеріалах кримінального провадження під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у 20-ти томах, якого, на її думку не існує.

Слідча ОСОБА_7 внесла до Постанови неправдиві відомості задля відмови проведення досудового розслідування у частині використання документа з підробленим підписом, діючи у користь осіб, які шляхом підроблення розпочали реалізацію надуманого ними злочину. Тобто, прокурор ОСОБА_14 погодився з неправомірними діями слідчих. У Постанові слідча ОСОБА_7 , з чим погодилась прокурор ОСОБА_13 , керується ухвалою суду за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч 2 ст. 358 КК України, тобто, підроблення. У свою чергу прокурор ОСОБА_14 не зміг розрізнити «підроблення» з «використанням».

Стаття 358 КК України передбачає підроблення чи використання підроблених документів, однією особою або за попередньою змовою групи осіб. Використання підробленого документа (ч. 4 ст. 358 КК) є самостійним складом злочину, який не охоплюється поняттями «підроблення», «складання», «видача» і «збут» та передбачений окремою кримінально-правовою нормою із самостійною санкцією. Використання завідомо підробленого документа є закінченим з моменту, коли документ пред`явлено або подано особою, незалежно від того, чи вдалося їй досягти поставленої мети (постанова ККС ВС від 07.09.2021 у справі № 591/7446/17).

В результаті не скасувань обох Постанов прокурорами, досудове розслідування у частині використання договору купівлі-продажу квартири з підробленим у ньому підписом припинилось, що може призвести в подальшому до прийняття незаконного рішення та порушити права потерпілих на справедливе прийняття рішення.

Вважає, що слідчі та прокурори умисно протистоять справедливому проведенню досудового розслідування: штучно надумали фабулу про кримінальне правопорушення про яке ніхто не повідомляв; умисно приймають незаконні Постанови, щоб затягувати досудове розслідування, очікуючи, що вона не оскаржить і їм вдасться незаконно закрити кримінальне провадження.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала та просить її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, суду пояснила, що клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 30.07.2024 та скаргу від 23.08.2024 слідчим вирішено, а прокурором надано відповідь на її скаргу в рамках кримінального провадження відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наведені в скарзі аргументи та долучені документи, суд доходить такого висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Аналогічна норма міститься у ст. 24 КПК України.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно правил ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Аналізом матеріалів скарги встановлено, що 26.07.2024 ОСОБА_3 зверталась в Стрийське РУП ГУНП у Львівській області з клопотанням про встановлення наявності у кримінальному провадженні рішення суду чи органу досудового розслідування з підстав використання Валевськими та Калиничем договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_15 з завідомо підробленим підписом.

Докази про отримання відповіді на дане клопотання в матеріалах справи відсутні.

08.08.2024 слідчою ОСОБА_6 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 30.07.2024 із проханням «організувати експертизу рішення якого нібито було прийнято судом чи органом досудового розслідування щодо використання договору купівлі-продажу квартири від 26.03.2004, якого було застосовано слідчою ОСОБА_7 у правовій діяльності прийнятті постанови про відмову у задоволенні клопотання.

23.08.2024 ОСОБА_3 звернулася до процесуального прокурора Стрийської окружної прокуратури зі скаргою в порядку ст.ст. 36, 220 КПК України на вказану постанову від 08.08.2024, в якій просить прокурора скасувати постанову слідчої ОСОБА_6 та надати відповідь, чи дійсно є у матеріалах кримінального провадження рішення суду з підстав використання договору купівлі-продажу квартири, про що зазначено слідчою ОСОБА_7 у прийнятій нею постанові від 04.07.2024 про часткову відмову у задоволенні клопотання.

06.09.2024 процесуальним прокурором ОСОБА_5 потерпілій надано відповідь на її скаргу від 23.08.2024, у якій зазначено, що Стрийською окружною прокуратурою розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 23.08.2024, яке по своїй суті є зверненням, з приводу скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 08.08.2024. За результатами вивчення в окружній прокуратурі законності прийнятого слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання, підстав для його скасування не встановлено.

Вказану відповідь ОСОБА_3 отримала 11.09.2024 року.

Оцінюючи заявлені вимоги поданої скарги, зокрема, про бездіяльність прокурора, яка полягає у не скасуванні постанови слідчої від 08.08.2024, а також вимоги про скасування вказаної постанови, слідчий суддя враховує наступне.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

За змістом ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 08.08.2024 вбачається, що відмовляючи потерпілій у задоволенні клопотання від 30.07.2024, слідча посилалася на те, що у клопотанні відсутня інформація про рішення, з приводу якого потерпіла просить організувати експертизу, а також відсутня інформація, про проведення якої саме експертизи просить потерпіла. Однак, слідчою не наведено жодних мотивів прийняття такої постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що формальне посилання слідчої у постанові від 08.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 на відсутність інформації про рішення, з приводу якого потерпіла просить організувати експертизу, без наведення будь-якого обґрунтування, на підставі чого саме слідча дійшла відповідного рішення, не відповідає вимогам статей 110, 220 КПК України щодо належної обгрунтованості прийняття слідчим рішенні.

За вказаних обставин оскаржувана постанова не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасування.

Зі змісту відповіді процесуального прокурора ОСОБА_5 від 06.09.2024 вбачається, що Стрийською окружною прокуратурою скаргу ОСОБА_3 від 23.08.2024 про скасування постанови слідчої від 08.08.2024, розглянуто як звернення громадян та за результатами вивчення законності прийнятого слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання, підстав для його скасування не встановлено.

Згідно п.7 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

Слідчий суддя приходить до висновку про визнання бездіяльності процесуального прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 , при розгляді скарги потерпілої ОСОБА_16 від 23.08.2024, подану відповідно до вимог ст.56 КПК України, оскільки ним не дотримано вимог ст.36 КПК України та розглянуто вказану скаргу потерпілої подану в рамках кримінального провадження у не належний спосіб, оскільки подана скарга є обґрунтованою, підставною, за формою і змістом відповідає вимогам встановленим КПК України.

Враховуючи вищенаведене та встановлення у судовому засіданні обґрунтованості скарги, з метою забезпечення гарантій захисту прав і законних інтересів потерпілої ОСОБА_3 , скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність процесуального прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 щодо розгляду скарги потерпілої Повханич від 23.08.2024 в рамках кримінального провадження №0000567, що внесене до ЄРДР 28.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Скасувати постанову слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП ОСОБА_6 від 08.08.2024 про відмову в задоволенні клопотання, в рамках кримінального провадження №0000567, що внесене до ЄРДР 28.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 20.09.2024 о 09.20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1