Справа № 202/8479/24
Провадження № 1-кс/202/5357/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 03.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- чорнові записи, які містяться на окремих аркушах паперу різного формату, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування;

- документи, в яких міститься інформація про нарахування грошової допомоги родичам загиблих військовослужбовців з 27.02.2022 по 17.12.2023;

- флеш-носій з електронними документами, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами та злочинними організаціями слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000324, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 03.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 з дислокацією на території Дніпропетровської області систематично отримують неправомірну вигоду від військовослужбовців у вигляді грошових коштів.

Так, встановлено, що до злочинної діяльності можуть бути причетні посадові особи зазначеної військової частини ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Причетність до зазначених протиправних дій зазначених осіб підтверджується сукупністю зібраних доказів, які надані до клопотання.

06.08.2024 слідчим у кримінальному провадженні, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено:

- чорнові записи, які містяться на окремих аркушах паперу різного формату, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування;

- документи, в яких міститься інформація про нарахування грошової допомоги родичам загиблих військовослужбовців з 27.02.2022 по 17.12.2023;

- флеш-носій з електронними документами, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування.

06.08.2024 року постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, та подальшої спеціальної конфіскації майна, виникла необхідність накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, вказуючи на те, що на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання ОСОБА_7 був проведений обшук в ході якого були вилучені речі і документи. На момент звернення з клопотанням всі вилучені речі ще не були оглянуті. На теперішній час для досудового розслідування мають значення лише вилучені чорнові записи, які можуть мстити інформації щодо обставин кримінального правопорушення

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію слідчого, також не заперечував проти часткового задоволення клопотання.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що значення вилученого майна для кримінального провадження не доведена та необґрунтована, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання просив відмовити.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 03.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, що підтверджується наданою копією з витягу ЄРДР та іншими доданими матеріалами.

Відповідно до протоколу обшуку від 06.08.2024 року - слідчим на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено:

- чорнові записи, які містяться на окремих аркушах паперу різного формату, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування;

- документи, в яких міститься інформація про нарахування грошової допомоги родичам загиблих військовослужбовців з 27.02.2022 по 17.12.2023;

- флеш-носій з електронними документами, що містять відомості, які встановлюються під час досудового розслідування.

Відповідно до постанови про визнання речового доказу від 06.08.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи думку слідчого та прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки, частина вилученого майна, а саме - документи, в яких міститься інформація про нарахування грошової допомоги родичам загиблих військовослужбовців та флеш-носій з електронними документами, не мають доказового значення в цьому кримінальному провадженні, а тому потреба в накладенні арешту на них відсутня.

Однак, що стосується вилучених чорнових записів, вони визнані речовим доказом по справі і інформація що міститься в них може мати доказове значення в кримінальному провадженні і органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту на вилучене майно буде відповідати завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000324, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна та речей, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 167-168, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на чорнові записи на 10 аркушах, які були вилучені 06.08.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000324 від 03.04.2024 року, та були упаковані в спец-пакет PSP3027873.

В іншій частині клопотання відмовити.

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1