Справа №478/1258/24 пров. №1-в/478/332/2024
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
29 жовтня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_4 ,
До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» відбуває покарання ОСОБА_4 засуджений 14.04.2021 року вироком Каланчацького районного суду Херсонської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнений від призначеного кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. За ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, який вироком Херсонського апеляційного суду від 06.07.2021 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано.
Однак, 09.08.2024 року набрав чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Адміністрація ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено, просить вирішити питання щодо приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд подання в їх відсутності, просили задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.
Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.260 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Вирок набрав законної сили 23.07.2019 року.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 10.09.2020 року скасовано ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено, для відбування призначеного йому покарання за вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.260 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Ухвала набрала законної сили 18.09.2020 року.

Вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. За ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці. Строк відбування покарання рахувати з 06.10.2020 року. Зараховано у строк відбутого покарання період перебування ОСОБА_4 під вартою з 06.10.2020 року по день набрання вироком чинності, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Судом встановлено, що своїми протиправними діями, що мали місце 13.04.2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 700 грн, протиправними діями, що мали місце 21.04.2017 року, спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 32 грн, протиправними діями, що мали місце 22.04.2017 року, спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 288 грн 68 коп., протиправними діями, що мали місце 08.05.2017 року, спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 263 грн 54 коп.

Вироком Херсонського апеляційного суду від 06.07.2021 року вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок яким призначено ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, ОСОБА_4 звільнено від призначеного кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці. Строк відбування покарання рахувати з 06.10.2020 року. Зараховано у строк відбутого покарання період перебування ОСОБА_4 під вартою з 29.10.2020 року по день набрання вироком чинності відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року набрав законної сили 06.07.2021 року.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-ІХ).

Цим Законом ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» №1801-VIIІ від 21.12.2016 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року у розмірі 1600 грн, а отже сума соціальної пільги становить 800 грн, тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 1600 грн.

Таким чином, згідно з Законом №3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 1600 грн, вчинене у 2017 році.

Згідно вироку Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року ОСОБА_4 здійснив крадіжки: 13.04.2017 року, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 700 грн; 21.04.2017 року, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 32 грн; 22.04.2017 року, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 288 грн 68 коп.; 08.05.2017 року, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 263 грн 54 коп, що станом на день вчинення крадіжок складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1600 грн).

Відповідно до ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України)

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на цей час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Частиною 2 ст.74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, вчиненого ОСОБА_4 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1600 грн) станом на 1 січня 2017 року, у якому були скоєні злочини, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року, який вироком Херсонського апеляційного суду від 06.07.2021 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23) щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.ст.4, 5, 74 Закону України №3886-ІХ, суд

П о с т а н о в и в:

Подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який вироком Херсонського апеляційного суду від 06.07.2021 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.06.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.10.2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1