Справа №463/8216/24
Провадження №1-кс/463/6774/24
У Х В А Л А

про арешт майна

06 вересня 2024 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий, як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.05.2024, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0130, площею 0.05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ».

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, дії ОСОБА_4 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджено матеріалами досудового розслідування.

05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкцією статті ч. 3 ст. 332 КК України передбачено міру покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що розгляд такого клопотання є доцільним без участі власника майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_4 перебуває:

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0130, площею 0.05 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 170 КК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки метою арешту майна являється забезпечення конфіскації, як виду покарання, яке передбачене за ч. 3 ст. 332 КК України і відповідно може бути призначене судом в майбутньому, клопотання слід задоволити та накласти арешт на майно.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, в зв`язку з чим та враховуючи підставу арешту, вважає, що такий має бути застосовано у спосіб заборони відчуження вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на майно, належне підозрюваному ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.05.2024, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0130, площею 0.05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1