ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2203/24
Провадження №1-кс/477/907/24
УХВАЛА

про повернення клопотання

28 серпня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000475 від 21 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2024 року прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000475 від 21 серпня 2024 року із клопотанням про арешт майна, що було тимчасово вилучене 20 серпня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події на ділянці дороги М-14 сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ(147 км), з метою його збереження як речового доказу.

Вирішуючи питання щодо підсудності указаного клопотання, слідчий суддя установив таке.

Частиною першою статті 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, - частина друга статті 1 КПК України.

За визначенням пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, - частина шоста статті 9 КПК України.

За матеріалами клопотання вбачається, що звертаючись з цим клопотанням до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області, прокурор посилається на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділом ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, тому таке клопотання підлягає розгляду саме цим судом. Такі ж по суті відомості зазначено й у витязі з ЄРДР №0000475 від 21 серпня 2024 року, що долучений до матеріалів клопотання, де органом що здійснює досудове розслідування також вказано СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

У свою чергу, за змістом, долученої до клопотання прокурора про арешт майна, постанови про проведення досудового розслідування групою слідчих від 21 серпня 2024 року, що постановлена після внесення відомостей до ЄРДР, вбачається, що досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди з приводу якої подане клопотання прокурора здійснюється слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, та до складу групи слідчих залучено також і слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд, у справі №466/9158/14-к, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

За вказаного, оскільки надані прокурором додатки не містять відомостей, про доручення проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчому відділу ВП №4 МРУП ГУНП, то вбачається, що таке розслідування здійснюється слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, оскільки такі відомості підтвердженні відповідними процесуальними документами.

У свою чергу, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23 серпня 2023 року №195 за ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області закріплено для розміщення слідчих відділів та визначено місця знаходження органу досудового розслідування з метою проведення досудового розслідування кримінальних проваджень, приміщення, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Як зазначено вище, за постановою начальника слідчого управління ГУНП в Миколаївській області від 21 серпня 2024 року про здійснення досудового розслідування слідчою групою, до складу групи слідчих у кримінальному провадженні №0000475 від 21 серпня 2024 року включено також і слідчих ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

Однак, матеріали клопотання не містять відомостей про визначення підслідності та/або доручення щодо здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчому відділу ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, який би у відповідності з вищевказаним наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23 серпня 2023 року №195 і мав би право звернення до слідчого судді за місцем розташування цього органу, зокрема і в с. Каравелове Миколаївського району Миколаївської області, що перебуває в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду Миколаївської області.

За викладеного вбачається, що органом який здійснює безпосереднє досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 21 серпня 2024 року за фактом порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості є слідчий відділ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, що розташований по вул. Біла,44 в м. Миколаїв, який перебуває в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Миколаєва.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини другої статті 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Таким чином, подане прокурором ОСОБА_3 клопотання про арешт тимчасово вилученого майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, яке в силу положень статті 132 КПК України має бути подане до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто в даному конкретному випадку клопотання необхідно адресувати на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва з метою дотримання правил підсудності.

Встановлення правил підсудності в цьому випадку відіграє важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 7 Загальної декларації прав людини та частина перша статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК). Будучи одним із проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

За положенням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У статті 7 КПК України зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та має наслідком скасування судового рішення.

Враховуючи викладене вбачається, що звернення під час досудового розслідування в межах кримінального провадження до слідчого судді іншого суду без зміни підслідності та/або доручення здійснення досудового розслідування відповідному органу є порушенням і принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає поверненню суб`єкту звернення.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19 провадження № 51-3335 кмо 20, зазначено, що на практиці нерідко виникають ситуації, які не знаходять чіткої законодавчої регламентації, що цілком може обумовити необхідність ухвалення рішення, яке прямо не передбачене процесуальним законом у межах відповідної процедури. На це, зокрема, вказують і положення частини шостої статті 9 КПК України: «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

Однією із таких ситуацій і є постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у випадках, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, або з інших підстав, не передбачених процесуальним законом для даної процедури.

Водночас у частині другій статті 132 КПК, якою закріплено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначено підсудність (розмежовано повноваження місцевих судів) щодо розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження: «Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини;

2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду».

Проте нормами КПК, якими регламентовано питання про арешт майна та загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо подане клопотання про арешт майна не підлягає розгляду в цьому суді.

Тому у цьому випадку це питання може бути вирішено через застосування частини шостої статті 9 КПК та положень засади диспозитивності, що закріплена у частині третій статті 26 КПК, згідно з якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що не тільки винесені на їх розгляд сторонами, але й віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Повернення клопотання у цьому випадку, відповідає механізму, передбаченому частиною шостою статті 9 КПК України, та не виходить за межі процесуальних повноважень слідчого судді, передбачених нормами КПК. Навпаки, своїм рішенням про повернення такого клопотання слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами.

Повернення клопотання у зв`язку з недотриманням при поданні такого клопотання вимог частини другої статті 132 КПК (якщо воно не підлягає розгляду в цьому суді), не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що вказане рішення слідчого судді не створює жодних перепон щодо звернення слідчого з відповідним клопотанням до повноважного місцевого суду.

На підставі вище зазначеного клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000475 від 21 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, підлягає поверненню, як таке що не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді Миколаївської області

Керуючись статями 2, 7, 9, 131, 132, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000475 від 21 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4