Провадження № 1-кс/638/3540/24
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001248 від 15.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не є особою з інвалідністю, перебуваючого на посаді навідника в/ч НОМЕР_1 , у звані солдат, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне, що солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

15.09.2024 року приблизно о 15 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді навідника в/ч НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись за місцем дислокації в лісовому масиві за вказаною адресою, в ході раптово виниклого конфлікту з військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення смерті ОСОБА_6 , взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_2 , дослав патрон до патронника, спрямував ствол закріпленої за ним вогнепальної зброї - автомата Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_2 , в напрямку ОСОБА_6 та, висловлюючи намір застосування зброї по відношенню до останнього, умисно натиснув на спусковий гачок, здійснивши множинні постріли в напрямку ОСОБА_6 . При цьому солдат ОСОБА_5 усвідомлював, що постріли з вогнепальної зброї з урахуванням локалізації поранень (в безпосередній близькості до життєво важливих органів тазу) пошкодять життєво важливі органи та викличуть масивну крововтрату, яка в свою чергу неминуче призведе до бажаної мети - смерті ОСОБА_6 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачив їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 та бажав їх настання, враховуючи наведені вище обставини та обстановку на момент вчинення злочину. Своїми кримінально-протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, в результаті чого настала смерть потерпілого.

На підставі вищевикладеного, солдат ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

15.09.2024 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001248 від 15.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

15.09.2024 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , фактично затримано.

15.09.2024 року о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.09.2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення-злочину підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сщ. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, не є особою з інвалідністю, перебуваючий на посаді навідника в/ч НОМЕР_1 , у званні солдат, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та речовими доказами, лікарським свідоцтвом про смерть потерпілого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що у даному випадку мається існування ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховатись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та, усвідомлюючи міру покарання, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, яке передбачає позбавлення волі від 7 до 15 років, на території м. Харкова та Харківської області не має стійких соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі адреси їх місцезнаходження, з якими він проходив військову службу, впливаючи на яких останні можуть змінити показання.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, але відбував раніше покарання за скоєння аналогічного злочину.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження сроків тримання під вартою, просив його задовольнити з підстав існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання фактично не заперечували, просили обрати запобіжний захід підозрюваному на розсуд суду.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 листопада 2024 року до 21 год 30 хв., без визначення розміру застави.

Постановою Керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_15 від 06.11.2024 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 15.12.2024 року, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність про продовження строку дії запобіжного заходу.

Вислухавши думку прокурора, адвоката та підозрюваного, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 24.04.2023 року №399/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ на Дзержинський районний м. Харкова.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків, однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України раніше судимий, офіційних доходів не має, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, здійснювати вплив на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приймаючи до уваги невідворотність покарання, яке загрожує останньому за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що по кримінальному провадженню проведено ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Однак для закінчення досудового розслідування необхідно провести низку додаткових слідчих дій, таких як: отримання висновків судово-цитологічної, судово-імунологічних експертиз; отримання медичних документів та проведення судово-медичної експертизи; відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування; складання та вручення підозрюваному обвинувального акту та реєстру до нього, а тому досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному правопорушенні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, тому слідчий суддя продовжує застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178, 197, 199, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за адресою: АДРЕСА_3 , до закінчення строків досудового розслідування, тобто до 15 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя

Копію ухвали отримав «____»_________2024 р. ___год.__хв. ______________ ОСОБА_5