ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4368/23 Номер провадження 11-кп/814/1514/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001028, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.10.2018 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185,ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.01.2022 по відбуттю строку покарання;

- 23.08.2022 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ст.69 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;

- 14.07.2023 Полтавським апеляційним судом вирок від 23.08.2022 скасовано, призначено покарання за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2022 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 1 день.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати після набрання вироком законної сили, з часу його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили, обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно з вироком суду,

Епізод №1

12 березня 2023 року, в період часу з 08 год 54 хв по 08 год 56 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Соборності, 28/13 у м.Полтаві, в умовах воєнного стану, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно заволодів пляшкою віскі «Jim Beam White 40%», об`ємом 0,7 л, вартістю 604 грн 65 коп., яка належала ТОВ «АТБ- маркет».

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «АТБ- маркет» збитку на загальну суму 604 грн 65 коп.

Епізод №2

19 березня 2023 року, в період часу з 11 год 11 хв по 11 год. 14 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Маркетопт» (ПП «ПАВІС»), що по вул.Європейській, 66 у м. Полтаві, в умовах воєнного стану, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав пляшку віскі «Шотландський Ханкі Банністер бленд», об`ємом 0,5 л, вартістю 326 грн. 16 коп., яка належала ПП «ПАВІС».

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ПП «ПАВІС» збитку на загальну суму 326 грн 16 коп.

Епізод №3

03 квітня 2023 року, у період часу з 17 год. 51 хв. по 17 год. 55 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Маркетопт», (ПП «АВГУСТ ПЛЮС»), що по вул. Дмитра Коряка, 3 в м. Полтаві, в умовах воєнного стану, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав станки для гоління «Gillette Fusion + 2 картриджа», в кількості 2 штук, вартістю 287 грн. 90 коп. кожен, на загальну суму 575 грн. 80 коп., які належали ПП «АВГУСТ ПЛЮС».

При цьому ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки пройшовши повз касову зону з викраденим майном, був зупинений та викритий працівниками магазину.

За таких обставин дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити йому менш суворе покарання.

Просить врахувати, що він повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, добровільно сприяв досудовому розслідуванню, а також, просить врахувати його стан здоров`я та похилий вік.

Позиції учасників судового провадження.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився, хоча завчасно був повідомлений про дату, час і місце апеляційного перегляду оскаржуваного вироку. Від обвинуваченого не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги, також він не повідомляв суд про причини своєї неявки. Оскільки у апеляційній скарзі не ставилося питання про погіршення становища та прокурор не заперечував проти розгляду скарги у відсутність обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу ОСОБА_7 без його участі.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, є правильним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, дані кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також судом враховано, що з 1992 року перебував на обліку з діагнозом «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності».

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та призначення йому менш суворого покарання.

Так, згідно оскаржуваного вироку суду ОСОБА_7 суд призначив мінімальне покарання із можливих за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, судом було призначено мінімальне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Для застосування положень ст. 69 КК України, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

ОСОБА_7 хоча і є особою похилого віку та має захворювання, проте вказані обставини не заважають йому систематично вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі корисливі та тяжкі, в період іспитового строку. Ці обставини вказують на стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого, його вперте небажання стати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України та призначення у зв`язку з цим менш суворого покарання.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив в період іспитового строку, немає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3