УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 601/2652/23

1-кп/609/64/2024

09 вересня 2024 року Колегія суддів Шумського районного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Шумськ клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку домашнього арешту та строку покладених на обвинуваченого обов`язків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 08.03.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч.ч. 3, 4 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 08.03.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч.ч. 3, 4 ст. 152 КК України.

02 вересня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку домашнього арешту та строку покладених на обвинуваченого обов`язків у даному кримінальному провадженні. Зокрема, прокурор клопотала про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку з покладенням на нього обов`язків на два місяці. Крім того просила визначити необхідність виконання обвинуваченим ОСОБА_6 наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за першим викликом до суду; - повідомляти суд про зміну місця свого проживання; - утримуватись від будь-якого спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні; - здати до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон; - не відлучатися за межі Кременецького району Тернопільської області без дозволу суду; - носити електронний засіб контролю.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, за який законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від суду, як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності. Крім того, обвинувачений на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи інших осіб немає, тому може у будь-який час та спосіб навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Ухвалою Шумського районного суду від 10.07.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку та покладено низку обов`язків, у тому числі носіння електронного засобу контролю строком до 10 вересня 2024 року. Наразі наявні обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку з покладенням низки обов`язків, у тому числі носіння електронного засобу контролю, оскільки судовий розгляд на стадії підготовчого судового засідання, тому виникла необхідність у продовженні ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Вищезазначені обставини та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, а інших нових ризиків, які виправдовують домашній арешт у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку ОСОБА_6 , не виявлено, що узгоджується із ч. 2 ст. 181 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що узгоджується із санкціями статей за якими обвинувачується ОСОБА_6 . Інший запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, немає беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім домашнього арешту зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжний захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наведенні у клопотанні ризики є безпідставними та нічим не обґрунтовуються, зазначив, що за весь період перебування під домашнім арештом обвинувачений жодних порушень обов`язків, покладених на нього ухвалою суду, не вчиняв, ризики, вказані прокурором в клопотанні, відсутні, просив замінити нічний домашній арешт на особисте зобов`язання.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, пояснив, що щодня ходить на роботу, працює соціальним робітником Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради, надає допомогу особам похилого віку, які проживають на території Кременецького району, на роботу ходить з електронним засобом контролю, який важко буде поєднати з осіннім та зимовим взуттям, вважає, що даний засіб також погано впливає на його здоров`я, оскільки останнім часом почав відчувати болі в нозі, на якій носить браслет. Крім того часте та тривале вимкнення електроенергії в Тернопільській області перешкоджає йому належним чином та вчасно зарядити електронний засіб контролю, вимкнення електроенергії спричиняють безпідставні перевірки з боку працівників національної поліції, просив виключити обов`язок носити електронний засіб контролю. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я має намір пройти обстеження та можливе лікування в м.Тернополі, але з постійним носінням електронного засобу контролю, вважає це неможливим. Зауважив, що за час перебування під домашнім арештом з`являвся на всі судові виклики, не спілкувався з потерпілими та свідками, до того ж місце проживання потерпілих йому невідоме, а свідки обвинувачення виїхали з України в США.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час з покладенням низки обов`язків та клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Доцільність продовження обвинуваченому домашнього арешту у нічний час визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177,178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту "с" пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії", "Лавентс проти Латвії").

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, колегією суду встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02.02.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання із покладеними відповідними обов`язками.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20.03.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 18 травня 2024 року термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, а саме прибувати за першим викликом до суду, повідомляти про зміну свого місця проживання, утримуватися від будь-якого спілкування із свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, здати до відповідних органів паспорт для виїзду за кордон, носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15.05.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено та змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку та покладенням низки обов`язків, у тому числі носіння електронного засобу контролю строком до 12 липня 2024 року.

Ухвалою Шумського районного суду від 10.07.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку та покладено низку обов`язків, у тому числі носіння електронного засобу контролю строком до 10 вересня 2024 року.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, за які законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Також, прокурором доведено, відповідно до ст.194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує передбачений ст.177 КПК України ризик, а саме переховуватися від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Разом із тим, ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, зазначений у клопотанні прокурора, колегія суддів вважає недоведеним і не бере до уваги, оскільки перебуваючи під домашнім арештом в нічний час в період з 15 травня 2024 року обвинувачений мав таку можливість, однак суду не надано доказів вчинення зазначених дій обвинуваченим.

Також, колегія суддів вважає недоведеним недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Щодо посилання прокурора на вчинення ОСОБА_6 дій, спрямованих на ухилення від суду, то колегія суддів звертає увагу, що за весь період перебування під домашнім арештом обвинувачений ОСОБА_6 прибував в судові засідання на виклики суду.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачений одружений, має постійне місце реєстрації, постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю дружиною, має постійне місце роботи, дотримувався умов застосованих запобіжних заходів, не має судимостей та позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Зазначені обставини, дають підстави суду вважати, що зменшився ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у нього є міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо можливості змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту в нічну пору на особисте зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків: - з`являтися до Шумського районного суду Тернопільської області за першою вимогою; - не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від будь-якого спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 194, 331, 336, 369, 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку домашнього арешту та строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу із домашнього арешту у нічний час з 21 години вечора до 06 години ранку з покладенням на обвинуваченого обов`язків на особисте зобов`язання задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід із домашнього арешту в нічний час доби з 21 години вечора до 06 години ранку з покладенням на обвинуваченого обов`язків на особисте зобов'язання.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді особистого зобов'язання строком на 2 місяці з визначенням строку дії до 08 листопада 2024 року включно з покладенням наступних обов`язків:

- з`являтися до Шумського районного суду Тернопільської області за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від будь-якого спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці та обчислюється з 09 вересня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Скасувати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 визначені ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2024 року обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

-здати до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_6 під підпис з ухвалою про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання та покладених обов`язків.

В даному судовому засіданні оголосити перерву до 11 години 30 хвилин 09 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3