Справа № 946/5333/24
Провадження № 1-кп/946/494/24
УХВАЛА

05 грудня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

провівши у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Приозерне, Кілійського району, Одеської області, громадянин України, українець, одружений, працюючий в КП «Відродження», Суворовської селищної ради, Ізмаїльського району, Одеської області, не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Судом встановлені наступні фактичні дані.

В кінці листопада 2019 року, точну дату та час не встановлено, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, а саме пособництва у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста та його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи та права керування транспортними засобами, перебуваючи в Дніпропетровській області, точне місце не встановлено, знаючи законний порядок отримання посвідчення тракториста-машиніста, порушуючи Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217, відшукав невстановлену особу, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, та зв`язався з нею, після чого вказана особа пообіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія. З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_4 надав вищевказаній невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та фотокартку із власним зображенням, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, виданого на його ім`я. Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, приблизно через два тижні після отримання фотокарток та анкетних даних, особисто передала підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлене не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, а саме посвідчення тракториста-машиніста з зазначеним на ньому серійним номером ЕВ 100116 від 22.11.2019, виданого ГУ Держпродспоживслужбою в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорії А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, G1.

Бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером НОМЕР_1 від 22.11.2019 на ім`я ОСОБА_4 за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України посилаючись на те, що з матеріалів кримінального провадження за № 0000238, вбачається, що правопорушення, за яке до відповідальності притягується обвинувачений ОСОБА_6 було вчинене у 2019 році, тобто минуло більше трьох років.

Умисні дії ОСОБА_4 правельно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками пособництва у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою.

Суд заслухавши думки учасників процесу приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 в 2019 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, у зв`язку з чим, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі імперативних положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження не надійшло.

Керуючись 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити при закінчені розгляду кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повідомити учасникам кримінального провадження, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області застосовуються Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1