Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/102/2024 Справа № 641/7749/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001312 від 20.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючої, одруженої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 09.07.2023 у другій половині дня, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де вона мешкала з дозволу власника квартири, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Діючи в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого до теперішнього часу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника квартири, шляхом вільного доступу таємно викрала з комори вищевказаної квартири пилосос марки «Electrolux» моделі «Zam 6109», вартістю 476 гривень 80 копійок, належний ОСОБА_5 , після чого з місця події зникла, а викрадене майно обернула на свою користь, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , наприкінці липня 2023 року у другій половині дня, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де вона мешкала з дозволу власника квартири, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого до теперішнього часу, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника квартири, шляхом вільного доступу таємно викрала з кухні вищевказаної квартири побутову техніку, а саме: холодильник марки «Indesit» моделі «РВАА 34 V», вартістю 5289 гривень 90 копійок та пральну машину марки «Indesit» моделі «Hotpoint Ariston CDE 129», вартістю 2195 гривень 80 копійок, належні ОСОБА_5 , після чого з місця події зникла, а викрадене майно обернула на свою користь, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7 485 гривень 70 копійок.

У судовому засіданні обвинуваченою було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за епізодом від 09.07.2023 року, з підстав втрати чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Клопотання обвинуваченої обґрунтовується тим, що з 09.08.2024 року дії усіх осіб, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна менша за 3028 гривень, мають бути кваліфіковані за ст. 51 КУпАП України, тобто втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з набуттям чинності Закону України 3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

З огляду на викладене, через те, що розмір викраденого обвинуваченою майна за епізодом від 09.07.2023 року не перевищує суму 3028 грн., дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за відповідними частинами ст. 51 КУпАП України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження за епізодом від 09.07.2023 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та обвинувальний акт у цьому кримінальному проваджені, дійшов висновку, про його задоволення, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавста України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавста України, та/або до законодавста України про адміністративне правопорушення.

Згідно із Законом України 3886-ІХ ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна.

Однак, суд вважає, що визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

У даному кримінальному провадженні усі діяння були вчинені у 2023 році.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Станом на 01.01.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684 грн.

Отже, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння у якому обвинувачюється ОСОБА_4 становить 2684 грн.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження за епізодом від 09.07.2023 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 підлягає закриттю, через те, що сума викраденого майна по цьому епізоду, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 станом на момент вчинення цього діяння у 2023 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.), а тому кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, яким визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду України у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 виснувала, що Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотню дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діянь, такі зміни мають зворотню дію в часі і тому скасовують кримінальну протиправність діяння особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі, меншому ніж встановлено вищезазначеною нормою.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого про закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за епізодом від 09.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за епізодом від 09.07.2024 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом від 09.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Cуддя- ОСОБА_1