Справа № 308/6617/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2024 року до ЄРДР за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2024 року у справі № 308/6617/24 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучені 12.04.2024 року в ході проведення невідкладеного обшуку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель GL 550, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone 12, належні ОСОБА_4 .

В даному клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений на вилучені 12.04.2024 року в ході проведення невідкладеного обшуку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель GL 550, д.н.з. НОМЕР_1 , мобільні телефони марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone 12, належні ОСОБА_4 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, до канцелірї суду подав заяву в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`яивився, відомості щодо неявки у суду відсутні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є законним власником мобільних телефонів марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone НОМЕР_2 , на які було накладено арешт.

Обмеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як законного власника мобільних телефонів в можливості розпорядження вказаним майном без жодних на те причин та правових підстав призводить до порушення гарантованого ст. 41 Конституції України права власності та законного володіння на його майно, яке є непорушним.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При цьому, суд враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічне положення закріплене в ст. 321 ЦК України.

Згідно зі ст. 1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінальною розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п,35).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, суд зазначив, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Інакше матиме місце порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ у рішеннях по справах «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації», наголошував на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

В даному випадку вилучене майно (мобільні телефони) не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, так як він:

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна частково, скасування арешту в частині заборони його користування та володіння, передати майно на відповідне збереження власнику ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2024 року до ЄРДР за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2024 у справі № 308/6617/24 на мобільні телефони марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ., в частині заборони його користування та володіння, передати майно на відповідне збереження власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мобільні телефони марки Iphone 6, Iphone НОМЕР_3 та Iphone 12 повернути законному володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешканцю АДРЕСА_1 , або уповноваженій ним особі (його представнику).

Покласти обов`язок на ОСОБА_4 забезпечити зберігання вказаних мобільних телефонів у переданому вигляді до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку або до розгляду кримінального провадження № 0000067від 08.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.

Зобов`язати ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до мобільних телефонів марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone 12 у разі необхідності проведення з використанням вказаних засобів зв`язку будь яких процесуальних, слідчих дій в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1