Справа № 274/1269/15-к
Провадження № 1-кс/0274/1454/24
"23" вересня 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 ,
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
Клопотання мотивовано тим, що 12.12.2012 ОСОБА_4 звернувся із скаргою до СВ Шевченківського РВ ГУНП України в м. Києві на ОСОБА_6 , з приводу заволодіння його коштами шахрайським шляхом, організованою групою осіб.
Злочин був вчинений на території м. Бердичева Житомирської області, тому 18.01.2013 прокурором Шевченківського району м. Києва винесено постанову про визначення територіальної підслідності, матеріали для досудового розслідування були спрямовані до СВ Бердичівського відділу поліції. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Бердичівська прокуратура.
Зазначає, що такі ознаки кримінального провадження, як його здійснення щодо однієї особи, за двома фактами (двома кримінальними правопорушеннями), наявності письмових доказів, попри надзвичайно тривалий строк, виключають його оцінку як складного.
Кримінальне провадження з різних процесуальних підстав було неодноразово закрите: 25.07.2013, 31.12.2020, 03.01.2024 та 28.03.2024. Однак усі постанови про закриття кримінального провадження були скасовані слідчими суддями і прокурором з різних підстав.
Протягом усього часу досудового розслідування потерпілий неодноразово звертався до різних інстанцій із скаргами на недотримання органом досудового розслідування розумних строків.
Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що сторона обвинувачення упродовж усього досудового розслідування здійснювала безліч слідчих дій, мета яких, на думку потерпілого, була лише затягувати час досудового розслідування.
За вказівкою прокурора судова - почеркознавча експертиза розписок ОСОБА_6 , слідчим була призначена лише 06.08.2022, тобто через десять років, після того як були внесені відомості про кримінальне правопорушення.
Як вбачається, зі змісту названих розписок, ОСОБА_6 отримала кошти розмірі 23 тис. доларів США та 1500 євро, зобов`язувалась передати потерпілому ОСОБА_4 в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .
При цьому, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, зокрема договір іпотеки, кредитний договір, з яких чітко вбачається, що при наданні розписки ОСОБА_6 розуміла, що жодним чином не може передати потерпілому ОСОБА_4 вказану квартиру у приватну власність, оскільки ця квартира знаходиться в іпотеці і на неї накладена заборона щодо відчуження.
Тобто, ОСОБА_6 вводила потерпілого ОСОБА_4 в оману, заздалегідь розуміючи, що отримуючи від нього грошові кошти за квартиру АДРЕСА_1 , вона не зможе передати йому цю квартиру в силу діючого договору іпотеки. Вона не повідомляла про дану обставину ОСОБА_4 .
Процедура, позиції учасників провадження
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2024 клопотання передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .
Потерпілий та його представник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали із підстав, наведених у ньому.
Потерпілий пояснив, що він надав слідчому значну частину письмових доказів винуватості ОСОБА_6 та возив слідчого в м. Київ. Проте, цю справу ніяк слідчий не завершить. Щодо стягнення боргу за розписками із ОСОБА_6 він звертався з позовом до Бердичівського суду, проте його позовні заяви були повернуті. У Київ він не хотів звертатися. Щодо тривалості строків досудового розслідування, то за його скаргою ця справа перебувала на контролі у народного депутата, крім того, він подавав скарги у різні інстанції.
Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, з тих підстав, що встановлення слідчому, прокурору процесуального строку для прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України не входить до компетенції слідчого судді та становитиме втручання у діяльність слідчого, що недопустимо. Звернув увагу, що строк досудового розслідування визначений ст. 219 КПК України, який складають два місяці із дня пред`явлення підозри. У даному кримінальному провадженні підозра не була пред`явлена та слідчий неодноразово приймав остаточне рішення, яке за скаргою потерпілого було скасоване слідчим суддею.
Слідчий, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився.
Кримінально-процесуальне законодавство, висновки суду
Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, в порядку передбаченому цим Кодексом.
Однієї із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України є розумність строків, які зазначені в ст. 28 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За положеннями ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строки досудового розслідування визначені у ст.219 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
За положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; повідомляти особі про підозру.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій (ч. 1 ст. 40 КПК України).
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
За положеннями ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.
Відповідно до ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Із наведених норм процесуального закону вбачається, що однією з форм судового контролю на стадії досудового розслідування є розгляд питання щодо розумності строків для проведення тих чи інших процесуальних дій сторонами у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя забезпечує проведення досудового розслідування у розумні строки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції має право становити процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження в порядку ст. 114 КПК України під час вирішення питань, які входять до його компетенції слідчого судді.
Тобто, предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 та ст. 114 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.
Відповідно до чинної редакції КПК України законодавець не визначив строку досудового розслідування у кримінальному провадженні у якому жодній особі підозра не пред`явлена.
Тобто слідчий суддя не може встановити процесуальний строк, про який просить потерпілий у клопотанні, оскільки граничного строку досудового розслідування не визначено.
Крім того, потерпілий просить встановити строк закінчення досудового розслідування та прийняття одного із рішень визначених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Частиною другою статті 283 КПК України визначено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Таким чином, потерпілий фактично просить у своєму клопотанні зобов`язати прокурора вчинити одну із дій, яку на даний час у даному кримінальному провадженні неможливо вчинити, так як підозра жодній особі не пред`явлена.
Тому, оскільки слідчий суддя не вправі перейняти на себе повноваження, якими він не наділений згідно положень КПК України та не вправі посягати на процесуальну самостійність слідчого, прокурора, - у задоволені клопотання належить відмовити.
Окремо слідчий суддя зазначає, що статтею 308 КПК України врегульовано питання оскарження недотримання розумних строків.
Відповідно до цієї норми потерпілий, права якого обмежуються під час досудового розслідування має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
Крім того, в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України потерпілий вправі оскаржити до слідчого судді рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 28, 113, 114, 219, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 25.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1