Справа № 199/7948/24
ВИРОК

іменем України

28.10.2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 03.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В цей же час, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Honor» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з номером НОМЕР_3 , шляхом підбору номеру мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_7 , представившись співробітником банку, повідомив останній неправдиві відомості, що шахраї намагаються зняти грошові кошти з її банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», чим ввів останню в оману. Відразу після чого, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, під час розмови запропонував їй, начебто для збереження грошових коштів від неправомірних дій шахраїв, перерахувати їх на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_5 , на що ОСОБА_7 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , виконуючи умови останнього, з метою збереження грошових коштів:

- о 19 годині 36 хвилин самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_5 в сумі 4500 гривень, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 19 годині 40 хвилин самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_5 , в сумі 4500 гривень, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 розпорядився грошовим коштами потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9 000 гривень.

Крім того, 02.02.2024 приблизно о 17 годині 10 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_5 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Honor» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_6 , шляхом підбору номеру мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_8 , представившись співробітником банку, повідомив останній неправдиві відомості, що шахраї намагаються зняти грошові кошти з її банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», чим ввів останню в оману. Відразу після чого, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, під час розмови запропонував їй, начебто для збереження грошових коштів від неправомірних дій шахраїв, перерахувати їх на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_8 , на що ОСОБА_8 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , виконуючи умови останнього, з метою збереження грошових коштів:

- о 17 годині 12 хвилин самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_8 , у сумі 6030 гривень, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_5 розпорядився грошовим коштами потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6 030 гривень.

Крім того, 02.02.2024 приблизно о 17 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами шляхом обману (шахрайство), повторно.

В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_5 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Honor» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_6 , шляхом підбору номеру мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_9 , представившись співробітником банку, повідомив останній неправдиві відомості, що шахраї намагаються зняти грошові кошти з її банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», чим ввів останню в оману. Відразу після чого, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, під час розмови запропонував їй, начебто для збереження грошових коштів від неправомірних дій шахраїв, перерахувати їх на банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_5 , на що ОСОБА_9 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , виконуючи умови останнього, з метою збереження грошових коштів:

- о 17 годині 45 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 8 280 гривні 30 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 17 годині 49 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 8 281 гривні 20 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 17 годині 54 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 6 210 гривні 90 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 18 годині 03 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 8 282 гривні 24 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 18 годині 06 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 8 283 гривні 27 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 18 годині 11 хвилині 02.02.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А БАНК» № НОМЕР_5 , у сумі 3 266 гривні 25 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

Після чого ОСОБА_5 розпорядився грошовими коштами потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 42 604 гривні 16 копійок.

Крім того, 11.04.2024 приблизно о 16 годині 37 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами шляхом обману (шахрайство), повторно.

В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_5 використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Honor» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з номером НОМЕР_10 , шляхом підбору номеру мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_10 , представившись співробітником банку, повідомив останній неправдиві відомості, що шахраї намагаються зняти грошові кошти з її банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», чим ввів останню в оману. Відразу після чого, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, під час розмови запропонував їй, начебто для збереження грошових коштів від неправомірних дій шахраїв, перерахувати їх на банківську картку АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_12 , на що ОСОБА_10 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , виконуючи умови останнього, з метою збереження грошових коштів:

- о 16 годині 32 хвилині 11.04.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_12 , у сумі 6 733 гривні 50 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 16 годині 33 хвилині 11.04.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_12 , у сумі 8 341 гривні 50 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 16 годині 34 хвилині 11.04.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_12 , у сумі 8 341 гривні 50 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 16 годині 37 хвилині 11.04.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_12 , у сумі 8 342 гривні 51 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

Після чого ОСОБА_5 розпорядився грошовими коштами потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 31 759 гривні 01 копійок.

Крім того, 11.05.2024 приблизно о 16 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами шляхом обману (шахрайство), повторно.

В цей же час реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_5 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Honor» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з номером НОМЕР_13 , шляхом підбору номеру мобільного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_11 , представившись співробітником банку, повідомив останній неправдиві відомості, що шахраї намагаються зняти грошові кошти з її банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», чим ввів останню в оману. Відразу після чого, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, під час розмови запропонував їй, начебто для збереження грошових коштів від неправомірних дій шахраїв, перерахувати їх на інші банківські картки, на що ОСОБА_11 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , виконуючи умови останнього, з метою збереження грошових коштів:

- о 17 годині 55 хвилині 11.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № НОМЕР_15 , у сумі 4 700 гривні 00 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 17 годині 58 хвилині 11.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_16 , у сумі 5 000 гривні 00 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 18 годині 01 хвилині 11.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_17 , у сумі 5 000 гривні 00 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 19 годині 49 хвилині 12.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А-БАНК» № НОМЕР_18 , у сумі 9 346 гривні 50 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 19 годині 51 хвилині 12.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А-БАНК» № НОМЕР_18 , у сумі 9 347 гривні 51 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 19 годині 53 хвилині 12.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А-БАНК» № НОМЕР_18 , у сумі 9 348 гривні 51 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

- о 22 годині 18 хвилині 12.05.2024 року самостійно перерахувала власні грошові кошти на банківську карту АТ «А-БАНК» № НОМЕР_18 , у сумі 14 400 гривні 00 копійок, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_5 ;

Після чого, ОСОБА_5 розпорядився грошовими коштами потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 57 142 гривні 52 копійок.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення з правовою кваліфікацією дії обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При цьому, у кримінальному провадженні 31 липня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 зі згоди потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому: за ч.1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляд 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, сторони підтвердили, що розуміють і усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, в тому числі і умисного, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства, просив вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.190 КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання, з видом та мірою якого він згоден.

Захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає вимогам закону та інтересам його підзахисного.

Суд заслухав учасників кримінального провадження та переконався, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, за ч.2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином. При цьому, потерпілими надано згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд вбачає наявність достатніх підстав для призначення ОСОБА_5 покарання: за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, а також на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначення остаточного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, від відбування якого його можливо звільнити з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому покарання, яке узгоджене сторонами.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України. Зокрема, мобільний телефон марки «Honor», imei 1: НОМЕР_1 imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_13 підлягає конфіскації, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 475, ч.15 ст. 615 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 зі згоди потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Honor», imei 1: НОМЕР_1 imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_13 (квитанція порядковий номер 622) - конфіскувати; сім-карки ПрАТ «ВФ Україна» з номерами НОМЕР_19 , НОМЕР_20 - повернути ОСОБА_5 копії довідок про рух коштів АТ КБ ПРИВАТБАНК по картці НОМЕР_21 на 3 арк., квитанцію «Монобанк» №МНАР-565К-К03Е-Т6А6 від 02.02.2024, квитанцію «Монобанк» №9РМ7-9867-А490-ТХР3 від 02.02.2024, фото банківських карток, інформацію з онлайн-банкінгів і переписку на 11 арк. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1