Провадження № 1-кс/161/5273/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 та про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 та про зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу мотивує тим, що він звернувся до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові з клопотанням про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024, однак постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 відмовлено у його задоволенні. Таким чином, не погоджуючись з рішенням слідчого, оскільки, на його думку, воно прийняте всупереч обставинам провадження та не відповідає вимогам КПК України, просить скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання від 21.08.2024 про залучення у якості потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Третій СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові та Волинська обласна прокуратура, які про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, явку слідчого та прокурора у судове засідання не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від останніх не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, стаття 24 КПК України кожному гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024, звернувся з клопотанням про залучення його у якості потерпілого у вказаному вище кримінальному провадженні.

В свою чергу, за результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_3 постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 у його задоволенні відмовлено.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 55, п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте, постанова старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не містить мотивів прийняття даного рішення з їх належним обґрунтуванням.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Разом з цим, оцінивши прийняте слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, з огляду на те, що у постанові не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Отже, зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 підлягає скасуванню.

Окрім цього, з метою усунення зазначених вище порушень за наслідками розгляду відповідного клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повторно розглянути подане ОСОБА_3 клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами його розгляду законне та обґрунтоване процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст. 110 КПК України, і повідомити про це заявника.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 слід скасувати, зобов`язавши слідчого, або іншу уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.08.2024 в порядку, передбаченому ст. 55, 220 КПК України, у зв`язку з чим вказана скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 26, 55, 110, 303-309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 та про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , або іншу уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.08.2024 та повідомити про результати розгляду заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1