Справа № 296/8516/24
Ухвала

Іменем України

16 жовтня 2024 року м.Житомир

Колегія суддів Корольовського районного суду м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 року № 0000273 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Попільня, Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Корольовського районного суду м. Житомира 13 вересня 2024 року надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт від 12 вересня 2024 року в кримінальному провадженні №0000273 від 27.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, висловлюючи свою думку про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду, який відповідає ст.291 КПК України, подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не змінились та не зменшились, а саме є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; про що, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або створити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Обвинувачений ОСОБА_11 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував, щодо клопотання прокурора по продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав думку захисника.

Представник потерпілих, потерпілі щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого просили задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просила призначити судовий розгляд, підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, а також підтримала свою письмову заяву про накладення арешту на майно обвинуваченого в цілях забезпечення цивільного позову.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору для проведення досудового слідства, суд не вбачає.

Згідно ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу судом враховуються положення ст.178 КПК України згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема, вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять тощо.

Суд, при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який являється діючим військовослужбовцем, враховує суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_11 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира відносно ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалами Корольовського районного суду м. Житомира було продовжено, та строк дії якого на даний час спливає.

При цьому, під час досудового розслідування було встановлено наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливості ОСОБА_11 незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зазначене свідчить, що на даний час жоден інший з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим судом та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, не змінились, а ризики не зменшились.

При цьому, суд не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, суд не вбачає.

Враховуючи, що прокурором доведено існування достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутність підстав для зміни та скасування запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Обраний захід забезпечення цивільного позову потерпілої є співмірним із заявленими вимогами, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 31, 177, 178, 183, 197, 314-316, 331, 372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира за адресою: м. Житомир, м-н Соборний, 1 на 11 год. 30 хв. 05 грудня 2024 року колегіально у складі трьох професійних суддів.

Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільними позивачами, обвинуваченого ОСОБА_11 цивільним відповідачем по даному кримінальному провадженню.

Викликати для участі в судовому засіданні сторони кримінального провадження.

Заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_11 , а саме: будинок АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0.11 га, для будівництва та обслуговуванняжитлового будинку - кадастровий номер - :01:010:0016.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.115 КК України на 60 днів, тобто до 14 грудня 2024 року включно.

Дана ухвала в частині продовження запобіжного заходу діє до 14 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити до СІЗО при ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8 для виконання.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії даної ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині забезпечення позову може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3