Справа №463/9437/24
Провадження №1-кс/463/7965/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

10 жовтня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000397 від 29.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 364 КК України.

Старший слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Подане клопотання мотивує тим, що у Першому слідчому відділлі (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження за № 0000397 від 29.09.2023 про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.05.2023 громадянин ОСОБА_7 займаючи посаду генерального директора ООО "УК «Южная» - керуючого компанією ООО «Влатруан», яка зареєстрована за адресою: АР Крим, м. Ялта, вул. Коммунаров, буд. 7, корп. 5, каб. 4, уклав договір № 4 з російською компанією ФГУП (Федеральное государственное унитарное предприятие) «Охрана» Федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Республіці Крим на здійснення охорони.

При цьому, громадянин України ОСОБА_7 достовірно усвідомлював, що ФГУП « Охрана », входить до складу Федеральної служби військ національної гвардії російської федерації та є підрозділом збройних сил російської федерації, а перераховані грошові кошти, за здійснення охорони об`єкту будуть спрямовані до державного бюджету російської федерації та надалі спрямовані на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні.

Однак, незважаючи на це, громадянин України ОСОБА_7 , відповідно до актів виконаних робіт № 6 від 30.06.2023, № 5 від 31.08.2023, № 8 від 30.09.2023, № 8 від 31.10.2023, № 8 від 30.11.2023 з банківського рахунку ООО «Влатруан» перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 ФГУП «Охрана» Федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Республіці Крим , який відкритий в «РНКБ БАНК» загальну грошову суму в розмірі 15 140 руб (згідно курсу Національного банку України від 30.11.2023 становить 4 542 грн).

Також встановлено, що 04.09.2023 за невстановлених обставин, на електронну пошту ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення № 09/09 від керівника благодійного фонду «Боевое братство «Ялта-Юг», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , щодо надання фінансової благодійної допомоги на їх адресу з метою подальшого забезпечення військовослужбовців в зоні проведення спеціальної військової операції на території т.з.в. донецької/луганської народних республік, і запорізької та херсонської областей, а також з метою розвитку народного ополчення територіальної оборони Республіки Крим.

При цьому, ОСОБА_7 розумів, що при здійсненні вказаної фінансової операції, грошові кошти будуть скеровані представникам підрозділів збройних сил та інших формувань російської федерації, метою діяльності яких є насильницька зміна та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 04.09.2023, громадянин України ОСОБА_7 , діючи повторно, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади, зі своєї електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 надав вказівку бухгалтеру АО «Санаторий « Золотой пляж » - ОСОБА_8 , яка використовує електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 на перерахунок грошових коштів в розмірі 1 000 000 млн. руб. з рахунку АО «Санаторий «Золотой пляж» на рахунок благодійного фонду «Боевое братство «Ялта-Юг».

Так, 05.09.2023 сформовано платіжне доручення № 547 відповідно до якого з банківського рахунку АО «Санаторий «Золотой пляж» № НОМЕР_3 перераховано 1 000 000 млн. руб. (згідно курсу Національного банку України від 05.09.2023 становить 264 550 гривень) на рахунок благодійного фонду «Боевое братство «Ялта-Юг» № НОМЕР_4 , відкритий в « ЮГО-ЗАПАДНЫЙ БАНК ПАО СБЕРБАНК » за призначенням «оказание гуманитарной благотворительной финансовой помощи».

За наведених вище обставин, громадянин України ОСОБА_7 , у період з травня 2023 року по листопад 2023 року, діючи умисно, протиправно, з метою реалізації злочинного умислу, здійснив умисні дії, спрямовані на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади на загальну суму 269 092 грн.

16.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останім, вказаних кримінальних правопорушень.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст.135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, або адміністрації за місцем її роботи.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено у спосіб, передбачений ст.ст.135, 136, 278, главами 6, 11 КПК України.

Так складене повідомлення про підозру від 16.09.2024 за ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, з дотриманням ч. 8 ст. 135 КПК України, вручено, 26.09.2024 захиснику підозрюваного, а також у встановленому порядку розміщено відповідні повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також 19.09.2024 у випуску № 190 (7850) опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» за посиланням, ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Окрім цього, 16.09.2024 складене повідомлення про підозру ОСОБА_9 , яке розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та здійснено публікації в газеті «Урядовий кур`єр», з повістками про виклик на 23.09.2024, 24.05.2024, 25.05.2024, тобто є належним чином вручено.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 , його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, слідчим вжито всіх можливих заходів для вручення його такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України та у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, так ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що злочин, який інкримінуються йому є тяжким, у разі доведення його вини може бути призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, а відтак, він будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані злочини, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, а тому для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_7 наданий час перебуває на тимчасово окупованій території України, а після її звільнення може через непідконтрольну частину кордону України виїхати в російську федерацію, не вийшов на безпечну територію України, а залишився на тимчасово окупованій території України. Існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_7 співпраюючи із органами державної влади російської федерації, в тому числі із її спецслужбами, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз та шантажу членам їх сімей (родин), що залишились на тимчасово окупованій території України. Окрім цього ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить про те, що ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, спрямовані на підрив обороноздатності України, сприянні окупаційній владі, збройним силам та спецлсужбам російської федерації, в тому числі шляхом підбурення (вербування, схилляння тощо) інших громадян України, які перебувають в АР Крим, в частині переходу на бік ворога, сприяти та надавати дійсну інформацію про місця перебування українських військовослужбовців, інших установ, органів та стратегічних об`єктів України, діяльність яких пов`язана з обороною України та захистом населення, тощо.

Вказані твердження за кожним з ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що підозрюваний знаходиться на тимчасово окупованій території України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 29.09.2023, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 364 КК України. В даному кримінальному провадженні 16.09.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.10.2024 старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 ОСОБА_7 , оголошено в національний та міжнародний розшук, оскільки перебуває на тимчасово окупованій території України, а також може перебувати за межами України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено у спосіб, передбачений ст.ст.135, 136, 278, главами 6, 11 КПК України.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, слідчим вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням УСБУ у Львівській області про виявлення ознак кримінального правопорушення від 22.09.2023 /а.с.11-13/; матеріалами ГУ ДПС у Львівській області від 13.12.2023 /а.с.14-67/; протоколом огляду від 23.05.2024 /а.с.68-99/; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.05.2024 /а.с.109-112/; іншими матеріалами кримінального провадження №0000397, в їх сукупності.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 8 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, відповідно переховується від органів досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскількиОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 8, оголошений у національний та міжнародний розшук, слідча суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідча суддя, -

постановила :

клопотання - задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцю м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, РНОКПП НОМЕР_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальнИХ правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошеноно о 08 год. 30 хв. 11 жовтня 2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1